BEGREPP OCH INDELNINGSPRINCIPER IS 



delar. För att ett enhetligt system dock sedermera skall kunna genom- 

 föras, meddelas så mycket som möjligt av fullständiga beståndsanalyser 

 såsom grundval för kommande bearbetningar. 



Det enligt min mening främsta synekologiska arbete över myrarna, 

 som hittills framkommit, är Cajanders »Studien iiber die Moore Finn- 

 lands». De norrländska myrarna, såsom jag lärt känna dem, äro i stort 

 sett mycket besläktade med dem från vårt östra grannland. 



Min uppfattning om associationernas begränsning och gruppering är 

 dock, såsom redan framgått, en annan än Cajanders. Vad denne be- 

 nämner association, kallar jag ofta endast facies; associationer, som Ca- 

 JANDER anser intimt besläktade, räknar jag understundom till skilda grup- 

 per och vice versa. Det skulle föra för långt att i detalj här granska skilj- 

 aktigheterna mellan våra uppfattningar, utan återkommer jag under be- 

 skrivningens lopp i stället understundom till dessa. Dock vill jag i kort- 

 het diskutera CAJANDERS huvudgrupper. De.ssa äro i) »Weissmoore», 

 2) »Braunmoore», 3) »Reisermoore» och 4) »Bruchmoore», representerande 

 »möglichst natiirliche, aus biologisch nahe verwandten Typen bestehende 

 Gruppen» (Cajander 191 3, s. 89). i) »Weissmoore» sakna träd, äro fat- 

 tiga på högväxta ris och ha ett bottenskikt av Sphagna, vilket senare dock 

 även kan saknas. 2) »Braunmoore» skiljas frän de förra huvudsakligen 

 genom bottenskiktet, som, om det är utbildat, består av »s. g. Braun- 

 moosen». 3) »Reisermoore» ha vanligen trädvegetation — föga växtlig 

 tall — ; högväxta ris spela stor roll, och mossvegetationen utgöres huvud- 

 sakligen av SpJiagna. 4) »Bruchmoore»' ha ett skogsskikt av gran eller 

 lövträd, mossor äro huvudsakligen Polytricha och Sphagna. 



C.\FANDER lägger alltså, såsom framgår härav, mycket stor systema- 

 tisk vikt vid mer eller mindre riklig förekomst av högväxta ris och träd. 

 Såsom förut framhållet, anser jag dock dessa vara av mindre betydelse vid 

 associationernas begränsning, och av samma skäl anser jag dem vara det 

 vid deras gruppering. Jag tager därför även vid associationernas 

 gruppering så mycket som möjligt hänsyn till bottenskiktets be- 

 skaffenhet. I Cajanders system komma t. ex. besläktade typer som 

 i>Sphagnu)n fitsan/i-Weissmoore» och »Heidemoore» (incl. lySphagnitin fiis- 

 r/cw-Reisermoore») att räknas till skilda huvudgrupper nämligen resp. 

 Weiss- och Reisermoore. Och dock äro dessa enligt min mening så nära 

 besläktade, att jag för dem till en och samma association, nämligen Fiis- 



' Enligt min uppfattning böra de flesta till denna grupp hörande associationerna räl;- 

 nas till skogarna (jlr även S.\muelsson 1917, s. 211). 



