ANDRA KAPITLET 



Liksom i det Cairx Arwivrz/iMika dykärret äro Desniidiaceerna 

 mycket rikligt företrädda. 



Inom området är det Eqiiiscfiiin-v\ks. dykärret tämligen sällsynt. Dess 

 sammansättning belyses av beståndsanalysen i tab. 3: 7. 



I litteraturen finner man hos TOLF (1903 b, s. 10) »fräkenkärr» som 

 en av »gräskärrets» utbildningsformer. Det är troligt, att han härmed 

 åsyftar detsamma som mitt Equisctuui fluviatilc-xW-^ dykärr. Hans defini- 

 tion är (1. c): »Beståndet utgöres av kärr- och dyfräken». Enligt Tol.F 

 förekommer fräkenkärret, ehuru mindre allmänt, i hela värt land. 



Tabell 3. 

 Dykärr. Carc.v lasiocarpa-{i\c\es (i — 6); Eg uisctiiin fh/ piati lt-V,\c\<ti (7). 

 j. Aiiundsjö socken, Åbosjö. Eutrafent, tuvigt dykärr uied sniärn; tuvor ;iv .SV/;/w.v 

 cnespitosus-Aiiiblvstcgium\\i\xr. 'ja 1913. 



2. Björna socken, Gideå, Nesmyren. Tuvigt dykärr med små tuvor av /'<t/'///('j7cot- 

 mosse. -"/g J915. 



3. Lycksele socken, Vägsele, Vägselemvren. Tuvigt dykärr med tuvor av Papil- 

 li)ii/i/!-mosse. '■'/7 1913. 



4. Lycksele socken, Flakaträsk, Anioldsmyicn. Tuvigt dykärr; tuvorna /'((/'//Amv/ot- 

 niosse. '"/j 1915. 



5. Degerlors socken, Ekorrträsk, m\r vid Lillträsk. Oligotrafent, tuvigt dykärr 

 (tuvorna Pa/>/Vlosum-mosse); tuvornas areal till kärrpartiernas som i;i "/' 1916- 



6. Degerfors socken, Lillsandsjö (invid Hällnäs\ Akermvrcn. Hutralent utbildnings 

 form. '7' 1916. 



7. Degerfors socken, Strycksele, Fräkenmyren. Dykärr med smärre tuvor av 

 S/ilnmiii/i/i-V^Xxr och Pa/iillosii/n-vnossi: (Ciirc.r livida-, Eriophorum nlpini/iii-hcics). '-'/t 1916. 



