SPECIELL ASSOCIATIONSBESKRIVNING 



45 



Flarkarna ha i vårt land sin huvudutbredning i Norrland, dar de över- 

 allt synas förekomma ganska allmänt (Toi.F 1901, s. 147). De äro, lik- 

 som ovan antytts angående mitt undersökningsområde, i allmänhet relativt 

 smä; endast sällan uppta de så stor sammanhängande areal som den 

 av Hesselman (1907, s. 31) fotograferade flarken från Nötmyren nära 

 Fagerheden i Norrbotten. 



Enligt gängse uppfattning saknas varje motsvarighet till de norrländ- 

 ska flarkarna i södra och mellersta Sverige, d. v. s. om man bortser 

 från V. Posts (v. Post und Sernander 1910, s. 22) »flarkar» från Ska- 

 gershultsmossen i Närke. Enligt HessELMAN (1907, s. 27) ha flarkar syd- 

 ligast observerats i Dalarne. Min uppfattning är dock, att en stor del av 

 de från södra och mellersta Sveriges mossar beskrivna böljorna' äro iden- 

 tiskt samma bildningar som de norrländska flarkarna. Jag menar de böl- 

 jor, som salcna levande SpIiagniun-ii.cVe, och där ytan i stället är täckt 

 av bar dy. De äro t. ex. typiskt utbildade på de fotografier från Skagers- 

 hultsmossen, som meddelas av V. PoST (v. Et)ST und Sernander 1910, 

 Taf. 4: Fig. 2 och 4). Dessa ha bildats genom destruktion av Fitscuui- 

 mossens yta, på samma sätt som en stor del av de sekundära flarkarna i 

 Norrland. Deras utseende är detsamma som de ovan skildrade dyflarkar- 

 nas; förmodligen är även deras mikroflora likartad. I ett följande kapitel 

 skola vi i samband med flarkarnas genesis ytterligare något diskutera 

 des.sa sydsvenska flarkar. 



I sin avhandling om Skagershultsmossen använder v. PoST (V. PoST 

 und Sernander 1910, s. 22) begreppet »flark» om vissa bildningar, som 

 dock äro föga jämförbara med de norrländska flarkarna. Dessa »flarkar» 

 karaktäriseras som följer (1. c): »Die P"larke, die gevvöhnlich aus 

 denselben Pflan^^enformationen wie die Schlenken bestehen, und deren 



^ Det måste fasthållas, att hölja ej betecknar någon bestämd association utan är 

 ståndorten för skilda associationer, som förmedla myrarnas regeneration, [jfr Sernandhr 

 (v. Post und Sernander 1910, s. 25 ft).] 



