48 



ANDRA KAPITLET 



På S. Långmyren vid Västanbäck, Anundsjö socken, hade jag tillfälle 

 (^/g 1916) studera en genom dikning nyligen urtappad sjöflark, c:a 50 X 75 

 m. stor. Dess yta, som vid mitt besök låg ca I m. under den omgivande 

 Pa/'!7/osu///-mossens, var täckt av i dm. flarkdy, vilken underlagrades av 

 dykärrtorv. Den hade alltså utbildats frän en primärflark. 



Sjöflarkar torde förekomma i hela Norrland, ehuru de förmodligen 

 ej någonstans äro särdeles allmänna. De beskrivas t. ex av LindhÉ 

 (191 1, s. 76) från Noribotten och kallas av honom flarktjärnar. En del 

 av ANDERS.SONS och HESSELMAN.S (1907) flarkar i Hamra kronopark sy- 

 nas vara sjöflarkar (t. ex. den i fig. 9, s. // avbildade). 



TaM/ ef. 

 Sjöflark. 



1. Aiiuntlsjö socken, Soltieig, Nipiiiyren; c;a 55X15 111. stor sjöflark, omgiven av 

 Papillosiim och Fi/sci/i/! mosse, '"/a 1913 (Pl. 2; l). 



2. -Anundsjö .socken, kronoparken S. Solberg, Högtjärnniyren. Primärflark, c:a 10X15 

 m. stor och c:a 4 dm. djup. omgiven av Pap///c'si///i-mosse. ''/e 1916. 



3. Anundsjö socken. Tjärns kronopark. Lokmyren. En primärflark — c:a lOXS m. 

 ocli c:a 1 ni. djup. — omgiven av Papi7/o.mm-mosse. '/' 1916. 



4. Degerfors socken, Ekorrträsk, myr vid Lilltjärn. Flarken omgiven av Papillosum- 

 mosse, primär. I övrigt finnas på myren alla övergångar från dy- till sjöflark. '-/j 1916. 



Tabell g. ^ 



Diatomacé- floran' i dykärr (i — 3) och flark (4—11), enl. bestämning av fil. d:r 



Astrid Cleve-Euler. 

 I. Dykärr {Eriophondii polystachion-i-xcAts). Degerfors socken, Strvcksele, Fäträsket, 

 Stormyren. Tuvigt dykärr (tuvor till kärrytor som 1; 6). '"/' 1916 (jfr tab. 21 8). 



' D:r AsTiUD CleveEuleus frekvensbeteckningar motsvara ej fullt dem av mig vid 

 beständsanalyserna använda; siffrorna betyda 5 = riklig; 4 = allmän; 3 = tämligen allmän; 

 2 = sällsynt; i -- mycket sällsynt. 



