SPECIELL ASSOCIATIONbBESKRIVNING 59 



Scirpiis caespitosus-Ai)iblystegiui>i-]iä.rret motsvarar det senare om- 

 nämnda Sdr/>us caespitosns-MoliniaSphagnuiii-VdiXx^X. och leder liksom detta 

 över till Molinia-'éx\%. 



Scirpus cacspitosus kan understundom ersättas av Eiiop/ioniin al- 

 piuuni. 



Scirpus caespitosus-Amblystegiinii-Vé.xrit'i upptar endast små ytor; van- 

 ligast bekläder det revlar i de senare omtalade x&v€i-Ainb ly steg iuiiiAsZxxQw 

 eller revel-dykärren. Fuktighetsgraden är c:a 6; vid snösmältningen står 

 dock vattnet upp till ytan. 



Ett tvpiskt exempel må nämnas: 



Äsele socken, Algsjö, Algsjömvren. En revel i dvkärr, c:a 0,5 dm. högre än detta. 

 Torvens niäktighet 0,8 m. '"/? 1915. 



Örter och gräs: Ris: 



Carex chordon-luza 2 Andromeda polifolia i 



» rosirata i Betitla nana i 



Drosera rotundifolia i Vacciniiim Oxycoccus i 



Mossor: 



Ainblystc^iuni hadiuiii 5 



Eriophoruin alpinum 2 



Menyanthes trifoliata i 



Schpiis caespitosiis 5 



Tofieldia palustris i Sphagnum pnpUlosum i 



» pliiiinilosuin I 



Ma?'tinellia pnlzidicola i 



Scirpus caespitosus-Amblystegiuin-VÅxxftt torde i värt land vara mycket 

 sällsynt. Det omnämnes mig veterligen i litteraturen endast av Sernan- 

 DER (1902, s. 437) frän Fjällnäsmyren vid Fjällnäs sanatorium i Härjedalen. 

 Ytterst nära besläktad härmed är emellertid den Moliitia-xW-a. »brunmoss- 

 bevuxna starrmyr», som Toi.F (1897, s. 22) beskriver från Hede socken 

 i Härjedalen: »Bottenmatta av Amblystegier, hörande till intermediumgrup- 

 pen. Häri ett slutet täcke af Eriophontni alpinum med strödd trådstarr 

 (Carex filifonnis) och ymnigt blåsene (Molinia)-». Denna har säkerligen 

 utbildats frän Scirpus caespitosus-x\k.\. Amblystegiitm-Vixx. 



Scirpus caespitosus-Aviblystegitmt-VzxxtX. omtalas från Finland av Ca- 

 JANDER (1913, s. 13S). Det kallas av denne forskare -nScirpus caespitosus- 

 Rimpi-Braunmoor», och bildar tillsammans med >■> Eriophoruin alpinuin- 

 RimpiBraunmoore» strängarna och tuvorna i fuktigare »Rimpi-Braunmoore» 

 (jfr även Cajander 1904). Det förekommer alltså här pä ungefär samma 

 sätt som i Norrland, där jag varit i tillfälle att studera detsamma. 



