66 ANDRA KAPITLET 



i bottenskiktet, utom dominerande kärr-S/>/M»ua. tuvbildande Sp/i<ig)ia, 

 förmedlande kärrets övergång till mosse. Det bevattnades av källvatten, 

 som på 100,000 delar innehöll följande: 



Vattnet är här alltså ganska näringsrikt, ehuru ej kalkhalten ar sär- 

 skilt betydande. I mera kalkhaltigt vatten synas SphagJia undanträngas 

 av Amblystegia, så att A»iblystegiuiu-Vdixx uppkommer. Instruktiva äro 

 i detta avseende de av Ramann (191 i, s. 184) meddelade vattenana- 

 lyserna från Sphagntnn-Vårr (»Sp/iagni^äwt-Grenzei) och Amblystegium- 

 kärr ( » Eviophoretnm » ). 



Tyvärr saknar jag vattenanalyser från Sphagniun-Våxr i Norrland. 

 Sådana vore av ett mycket stort intresse för kännedomen om denna asso- 

 ciations ekologi. 



Fuktighetsgraden i Sp/iagniuiiAiårret. är vanligen 8—9. 



Efter de viktigaste huvudarterna kunna följande facies urskiljas: 



1. Warnstorjit-Cacies, 



2. Subsccu/!/f!/!//-iac\es, 



3. P/!///iu/osia//4acies, 



4. 7>/rj-facies. 



Huruvida dessa äro ekologiskt skilda, kan i närvarande stund ej av- 

 göras. Möjligen är P/iunu/osian-facies mindre eutrafent än de övriga. 



Det gives talrika övergångsformer, och understundom kunna flera av 

 huvudarterna (Sphagna) tillsammans bilda bottenskiktet. 



P^acies i. Spliagiiuin Warustorfii-Vi.xx. 



I denna facies är örtrikedomen större än i de övriga; övergångs- 

 former finnas till den senare (s. 74) omtalade örtrika varianten av Sphag- 

 ««;«-kärret. 



Sphagmnn Watnstorfii är dominerande och ger genom sin vackra 

 färg i rött eller purpur åt beständen ett betagande utseende. Tab. 

 14: 1 — 2. 



Facies 2. Spluig)nim stihsc ciiiidu lu-V-kxx. 



Huvudarten är Sphagnuin subsccuiidiini. Ofta finnas dock Ambly- 

 stegia talrikt inblandade, understundom så rikligt, att övergångsformer till 



