SPECIELL ASSOCIATIONSBESKRIVNING 7 I 



Man bör därför tills vidare ej göra alltför stora generaliseringar i 

 detta avseende. Man bör på varje särskild trakt undersöka, vilka arter 

 som äro eutrafenta, alltså kärrarter. Det sker enligt min mening lättast 

 genom att studera de olika arternas förhällande till traktens eutrafenta 

 AmblystegiiDn-kåvr. 



Till k'±rr-Sphagna räknar jag de Sphagnum-SiVtev , som ofta 

 förekomma i Ajnblystegiitni-VdLXX, där de t. o. m. kunna bilda slutna 

 bestånd och sålunda helt vikariera för Aniblystegia (jfr även 

 Paul 1908, s. 102). Om alltså en art påträffas i ett AiublysUghin/Viwr i 

 endast enstaka, mer eller mindre tynande individ utan att någonsin där 

 få en större utbredning, kan den ej uppfattas som \iS.vr-Sphagn2im. Så är 

 t. ex. fallet med 5. Dusenii, S. Liiidbcrgii. S. papillosuni. vilka samtliga 

 ha sin huvudutbredning i mossarna men dock understundom påträffas i 

 Ai)iblysiegiuin-\(-kxte.n. 



Förutom SpJmgna snbsecunda^ och .S'. teres hänför jag, vad mellersta 

 Norrland beträffar, till de egentliga \.'2L.xx-Sp hägna två arter, nämligen 5. 

 phiiiiulosuni och 5. Warnstorfii.- Pä gränsen till dem stå t. ex. 5. riparium 

 och i", squanosiiin. 



Ehuru Paul så starkt betonar förekomsten av ViiKx-SpJiagna och 

 uttryckligen framhåller, att dessa i kärren helt kunna ersätta Aniblystegia 

 (Paul igoS, s. 102), finner man honom dock aldrig tala om Spkagniitn- 

 kärr, vilket endast vore en logisk konsekvens. Snarare synes han anse, 

 att \i-A\-r-SpIiagua äro karaktäristiska för det mellanting mellan kärr och 

 mossar, som tyskarna kalla »Ubergangs- (Zwischen-) Moore». Han säger 

 nämligen på tal om k^irY-Sphagiia (I. c, s. 102): »Solche Lokalitäten, 

 die man gern mit Ubergangsmoor bezeichnet, weil sie zweifellos die 

 Grundlage fiir ein beginnendes Hochmoor zu bilden geeignet sind, 

 stellen die eigentlichen Wohnorte der Torfmoose dieser Gruppe dar». 

 Detsamma framgår av hans vegetationsbeskrivning från Bayerns myrar- 

 Här räknas en del meddelade beståndsanalyser (PaUL 1910, s. 162), som 

 synas karaktäriseras av huvudsakligen ]i'3.rr-Sphagna i bottenskiktet, såsom 

 »Zwischenmoorbildungen von unbestimmtem Charakter». Och han säger 

 om dem (l.c ): »Sie stellen keine reinen Flachmoor- und keine Hochmoor- 

 bestände dar, sondern sind Misch ungen beider ...» 



' Som ovan (s. 6-|) nämnts, är det här luivudsakligen fråga om S. si(bseiinidinn. 



' Paul (1907 a) anser S. pluinulo.smn och 5. Wiwnstorfii vara karaktärsväxter för 

 »Zwischenmoore» (alltså mesotrafenta mvrar); hit räknas även S. recurvum och S. teres. 

 I ett senare arbete (P.\UL 1908) föres dock 5. teres till Virx-Sptiagna (jfr s. 70). 



