86 



ANDRA KAPITLET 



B. Mossar. 



a. Vitmossar. 



Av vitmossarna är Papil/osit m-mossen den vanligaste inom området, 

 ofta täclcande stora sammanhängande arealer, ofta dock med större eller 

 mindre flarkar {?^3.x\i-Papillosiiiii xnosse). Starr- och Vaghmtiiiiimoss&i-n:i 

 förekomma mindre allmänt och bekläda sällan de stora, milsvida myrarna. 

 Citspidcitnin-mossen förekommer i sänkor, vanligen i Fnsciim-mossQn, varifrån 

 den ofta utbildats, sällan upptagande större sammanhängande ytor; dén ut- 

 gör en viktig beståndsdel i den kombinerade myrtypen hölje-/^/«i7/;«-mossen. 



Vitmossarna ha endast sällan bildat mäktiga torvlager. Redan 

 pä 2 a 5 dm. djup finnes vanligen torv av dykärr, frän vilket de alltså i 

 sen tid utvecklats. Undantagsvis påträffas dock meterdjupa eller t. o. m. 

 mäktigare torvbildningar, som uppbyggts av desamma. 



I CajandERS (191 3) system återfinnas de flesta vitmossarna bland 

 » Weissmoore». Som förut påpekats, äro de båda grupperna dock ej iden- 

 tiska. Sä utesluter jag från vitmossarna t. e.\. de flesta »Verlandungs- 

 ' Weissmoore», liksom »Sp/ia£-f!u»i fuscuni-Weissmoore» och »Rimpi (Flark-) 

 Moore». Däremot höra, som nämnts, enligt min uppfattning till denna 

 grupp en del av Cajanders »Reisermoore», nämligen de som ha ett 

 luckert Sp/iag-uuvi-täcke av 5. angustifolmni, S. Russoivn. S. magellaniciiin 

 o. a., t. ex. de Betala nana-nka. starr- och Vaginatuin-vaossdirna., den 

 skogbe växta Vagina t/tw-mossen o. s. v. 



