SPECIELL ASSOCIATIONSBESKRIVNING 



97 



borttaget, finner man starrmossen i övrigt så gott som alldeles typiskt 

 utbildad. 



Egendomligt nog verkar ej förnan av ifrågavarande Sahx-arter dö- 

 dande på Spliagnitiii, sannolikt beroende på, att Srt//,i' bladen sönderdelas 

 relativt hastigt. Man träfifar alltså en tät mossmatta, i vilken emellertid 

 ofta mera skuggälskande arter, såsom .S". Girgcnsoh?in, äro övervägande. 



Inkommer Bcinla pubescens i rikligare mängd, dödas till stor del vit- 

 mossorna av dess mera resistenta bladavfall. 



Den buskrika starrmossen är bäst utbildad vid stränder av bäckar 

 och åar, där en översvämning vid vårflödet ärligen medför ett tillskott av 



Foto 30/6 1916 av E. Melin. 

 Fig. 2. Starrmosse (i förgrunden) och buskrik starrmosse (i bakgrunden), där buskskik- 

 tet utgöres av så gott som uteslutande Salix lapponum. Anundsjö socken, Tjärn. 



näringssalter utan att dock avlagra några större mängder sediment. Den 

 är tämligen sällsynt inom området. 



Den buskrika starrmossen återfinnes i litteraturen troligen under 

 benämningen »Auenwälder», »Weidenauen» o. d. Sä synas t. ex. Cajan- 

 DER.S (1911, s. 201) »Gewöhnliche Weidenauen» vara detsamma, som jag 

 uppfattar såsom endast en variant av starrmossen. 



Ett par typiska exempel på buskrik starrmosse må lämnas: 



I. Lycksele socken, Knaften, Bergsmyren. Denna c:a 20 har stora myr består hu- 

 vudsakligen av omväxlande dykärr och starrmosse, i vilken senare än Carex rostrata, än 

 De norrländska myrmarkerna. 1:313 7 



