SPECIELL ASSOCIATIONSBESKRTVNING 9Q 



och Cephalozia flttitans. Dessa kunna tilltaga i frekvens och t. o. m. på 

 större eller mindre ytor döda Sphagna, varigenom flarkar bildas (jfr nedan). 



Av gräsen är oftast Scheuchzeria palustris dominerande; mera sällan 

 Carex liiiiosa. endast i enstaka fall andra Cariccs (t. ex. C. rostratd) eller 

 Eiiop honan polystacliion . 



I övrigt är Cuspidatuiii-xno&sen mycket artfattig. Drosera votundifolia, 

 Menyanthcs trifoliata och Rubiis chaniaeuiorus äro nästan de enda örter, 

 som man, ehuru vanligen sparsamt, finner. 



Eriophoniiu vaginaiuin och Scirpiis cacspitosus uppträda som enstaka 

 kolonister och tilltaga vanligen först i frekvens, då fuktigheten genom torvlag- 

 rets tillväxt blivit mindre, då också övergångsformer till resp. luiginalui/i- 

 mosse och Sciipiis caespitostcs-rik Papillosuni-mosse kunna uppkon>ma. 



Risen spela obetydlig roll; viktigast äro A>idro>ncda polifolia (kon- 

 stant) och Vacciitiiiin Oxycocciis. 



Den ektotrofa barrträdsmykorrhizans svampar saknas. 



Ciispidatiim-mossen upptager aldrig stora sammanhängande ytor. Den 

 vanligaste och mest kända ståndorten för densamma utgöres av de ge- 

 nom Sernander (v. Post und Sernander 1910, s. 26 ff.) bekanta höl- 

 jorna. Oftast äro dessa sänkor i Fuscum-mosse (Pl. 2: 2). De variera i 

 storlek, från några få kvm. eller mindre till c:a 100 kvm.; endast undantags- 

 vis bli de större. Dessa höljor ha i de flesta fall (jfr nedan) uppkommit 

 ur F/tsa/ ///-mosse därigenom att A/j/ia ano/ziala o. a. levermossor fläckvis 

 dödat Sphagnum fusaini (jfr även v. Po.ST und SERNANDER 1910). Tor- 

 vens tillväxt har härigenom lokalt blivit hämmad, smärre sänkor ha bildats, 

 genom erosion ha dessa utvidgats o. s. v. Tämligen snart inkomma hygrofila 

 Sphagna, Scheuchzeria m. fl., och Cuspidatuin-mossen är konstituerad. Denna 

 kan nu utvecklas i progressiv riktning till ]'agiiia/u/ii- eller Papillosu>//-mosse 

 därigenom att resp. E/iopJiorum vagiiiaiu/// och Schpiis caespitostis med dem 

 åtföljande Sphagna inkomma, eller den kan bli till flark därigenom att 

 Sphag)i/i/i/-\.ä.c\ie.t dödas av J/ingez-Diania infläta och Cepl/alozia fl/ii/ai/s. 



Höljan är alltså ståndorten ej endast för Cuspidaitun-mosse utan 

 också för flark, liksotn även för ]'ag/iiai/i/n- och Papi/losii/i/-mosse i de 

 fall, då dessa utvecklats från Ci/sp''dat/i//i-mosse (jfr s. 45). 



Efter ståndorten vore möjligen lämpligt benämna nu behandlade 

 association höljemosse. Sä har jag också för enkelhetens skull gjort i 

 ett par föregående resumeartade meddelanden över myrarnas associatio- 

 ner (Melin 1917; Melix und Oden 1917). För undvikande av förväx- 

 ling med övriga associationer, som kunna förekomma i höljorna, anser 



