l6o TREDJE KAPITLET 



igen genom Ciispidat!n;i-mo?<se (jfr nedan), som sedermera utvecklades till 

 VagincriiDit- och F»scin//-mosse. 



Utom nu nämnda regressiva utveckling, som leder till Ctispidatuvi- 

 mosse och flark, kan förekomma sådan, som orsakas av förändringar i myrens 

 bevattningsförhållanden o. d. En myr kan t. ex. ha nått sin passpunkt, 

 så att vatten silar över en nedanför liggande, vilken då självfallet utvecklas 

 i hygrofil riktning o. s. v.' l^tt mera sällsynt fall av regressiv utveckling 

 kan jag omnämna från Klocksmyren, Klocken, i Anundsjö socken. Denna 

 myr utgöres till större delen av dykärr och Papillostnnmosse, den senare 

 nyss utbildad från det förra; laggpartierna bestå delvis av Ftisaim-mosse. 

 I östra partiet finnes ett mindre, mot laggen gränsande område, som är 

 beklätt av A?nbl}'steghiiu-\i'a.rr (jfr tab. lo: 4, s. 53), i vilket förekomma 

 tuvor av Fiiscum-mosse. Detta Aiiilj/ysUgiiniiAiåvY har utvecklats från 

 Fi/sc ///n-mosse; c:a i dm. Aiiib/ysti-g/!nu-]<.'a.\-vtoi-v underlagras av Fusattn- 

 mosstorv, vilken senare är mera än 9 dm. mäktig. Tuvorna kunna alltså 

 betraktas som relikter från den forna Fitsa/ ///-mossen. Förklaringen till 

 detta säregna utvecklingsförlopp kan endast vara den, att av någon an- 

 ledning källvatten helt plötsligt framkommit i laggen och bevattnat 

 Fiisa////-mossen, så att Spliag/ia måst vika tillbaka för Ai/iblystegia} 



Regressivt kan även det utvecklingsförlopp benämnas, som leder till 

 skogarnas försumpning. Genom en sådan försumpning har, som ovan 

 nämnts, en stor del av de norrländska myrarna bildats; till en viss grad 

 försiggår även en försumpning av skogarna den dag som är. Försump- 

 ningsproblemen lämnas emellertid har alldeles utan avseende, i all syn- 

 nerhet som omfattande undersökningar härav för närvarande hålla på att 

 slutföras av Statens Skogsförsöksanstalt. 



Sekundär progressiv succession. 



Begynnelsestadierna i den sekundära progressiva utvecklingen ut- 

 göras av C/ispidatiiz/i-mosse och flark; utvecklingen går i xernfil riktning 

 mot F/tsnn/i-mosse. 



' Den regressiva utveckling, som enligt H.m.den (1917, s. 17) normalt förekommer 

 i Hälsinglands myrar vid ett visst stadium, betingad av olika höjdtillväxt av myrens skilda 

 delar, liar jag ej konstaterat. 



- Källvattnet synes vara relativt kalkliahigt; A//t/>/rs/eg/u///-liih'noryen (häri dock in- 

 räknat I dm. av /■'/cj-fvcw-mosstorvens översta lager) håller enligt an.ilys 1,63 % Ca O 

 (jfr tab. 34). 



