FJÄRDE KAPITLET. 



Kombinerade myrtyper. 



I föregående kapitel har framhållits, att utvecklingen a\' ni)Tarnas 

 associationer ofta förlöper olikartat eller olika hastigt på skilda punkter. 

 I dykärret inkomma tuvor, som snart spela fysiognomiskt stor roll, och 

 flarkar kunna bildas; i PapiV/osnm-mossen uppkomma flarkar, i Fusciiiii- 

 mossen höljor o. s. v. Härigenom komma större eller mindre }tor att 

 upptagas av en ofta lagbunden mosaik av tvä eller flera associationer. 

 Sädana kombinationer benämnas kombinerade m)'rtyper (jfr s. ii). 



De inom området förekommande kombinerade m)-rt}'perna, som ha 

 någon praktisk bet}'delse, äro följande: 



A. Tuviga kärr. 



a. Tuvigt d3'kärr, 



b. Tu vi g fl ark, 



c. Tuvigt Aiiibly stcgiu!u-V'Axx. 



B. Revel-kärr. 



a. Revel-dykärr, 



b. Revel-flark-myr, 



c. R e v e \-A in b lyste gin w-k ä r r. 



C. Flark-Papillosum-mossar. 



D. Hölje-Fuscum-mossar. 



A. Tuviga kärr. 



Tuvorna täcka vanligen betydligt mindre areal än kärrytorna; de 

 äro av oregelbunden form eller, om myren är sluttande, mer eller mindre 

 långsträckta. I senare fallet uppkomma övergångsformer till revel-kärien. 



