I 66 FJÄRDE KAPITLET 



a. Tuvigt djkärr. 



Tuvorna äro beklädda med Papillosum-. ]'aginatiiiii- och F;«tv/w-mosse 

 eller hed (oligotrafenta tiiviga dykärr), med Aiiiblystcgiuiii- eller Spliag- 

 ««w-kärr (eutrafenta tiiviga dykärr) eller med Molinia-ång (eu- eller oligo- 

 trafenta tuviga dykärr). Oftast är det dock fråga om PapiHosiii/i-mosse 

 eller ]\Io/iiiia-'a.ng, mycket sällan om Spliagnum- och Aiiil>/ystrg'iinn-\ikyr. 

 Tuviga dykärr äro mycket vanliga inom området. 



lixemptl: 



1. Tuvorna Ptrpi//i>si/m-mosse. 



Degerfors socken, Strvcksele, Fätiäsket, Storm\Ten. Myren delvis beklädd med 

 oligotrafent, tuvigt dykärr, -"/i 1916. 



Tuvornas areal förhåller sig till dvkärrets som c:a 1:6. 



Dykärret av Erioplioriim poIystacIiionÅ-xiiie.?, (tab. 2: 8\ 



Tuvorna av oregelbunden form; storlek från ett par dm. i diam. till c:a 2 m/, höjd 

 c:a I dm.; vegetation Scitpus cacspitosus-\W PnpiZ/osutii-mosst. 



2. Tuvorna Piipi/Zosiimmosae. 



Björna socken, Gideå, Nesmyren. Oligotrafent, tuvigt dykärr. -"/>; 1915. 

 Tuvorna spela relativt obetydlig roll i förhållande till dykärret. 

 Dykärret av Carcx /asioca>pa-{ic\es (tab. 3: 2). 



Tuvorna mer eller mindre runda; storlek Irän ett par dm. i di.mi. till c:a 0,5 m.; 

 höjd c;a 2 — 5 dm.; vegetation Scirpi/s tiicspitosi/snk /\ip///osu///-mosse. 



3. Tuvorna J/o//«/rt-än g. 



Degerfors socken, Stryck,sele, Strvckfors, Stormvreii. l-lutralent, tuvigt d\kärr. 

 "/" 1 916. 



Tuvornas areal förhåller sig till dvkärrets som c:a 1 : 4. 



Dykärret av Carcx ms/ra/a-iades (tab. i: 8). 



Tuvorna oftast, åtminstone de större, något långsträckta; storlek Irån c:a 4 — 10 kvm.; 

 höjd c:a 4 dm.; vegetation Mo/inia-äna,. Dessutom smärre, endast några få cm. höga 

 tuvor med Aiiib/ys/egiiiiii-kM-t {Scorpioiäes-iiciti). 



b. Tiivig flark. 



Understundom kunna, såsom i föregående kapitel påpekades, stora 



partier av en Papi7/osu///-mosse destrueras och bli till flark, där Scirpiis 



cacspitosns och Erioplioriim vagiiiatttin kvarstå i mer eller mindre ero- 



derade relikttuvor. På samma sätt kan, ehuru i området mera sällan, 



J-'i/ Sel/ III -mosse i stor utsträckning ombildas till flark, där större eller 



mindre tuvor likaså vanligen komma att finnas; även kan Eriopliornin 



vaginatHtn-rik Cu sp i da t iiiii -mosse utvecklas till tuvig flark. De frän Papil- 



/osum-mosse utbildade tuviga flarkarna äro tämligen vanliga. En sådan 



avbildas i fig. 6. 



l^xempel: 



I. Tuvorna Papi7/i>S!iM-mosse. 



Bjurholms socken, Hörnäs, Bäcklidmyren. Mvren delvis PnpiV/osiim-mosse. delvis 

 tuvig flark, utbildad från den senare. '"/- 1916. 



