l8o FÖRSTA KAPITLET 



ringssätt i detta avseende är tämligen subjektivt', får man dock härigenom 

 en betydligt klarare bild av torvens sammansättning än genom blotta 

 uppräknandet av ifrågavarande växtdelar. Man finner i ett prov t. ex. 

 följande : 



S/^/itrg)iiiin hirs 5, 



» obtusuiii I , 



Ainblysteginin stiaiiiiiuiiiii i, 

 rhizom och radiceller (Cyperaceer)^ 3, 

 Andromeda polifolia (fr.) enst.,^ 

 Carex rostrata (fr.) täml. talr.^ 

 Det framgår omedelbart av denna anteckning, att ett Spliagnuiii-Vvcfx 

 bildat ifrågavarande torv*; den undersökta torven är alltså Spliagmiin- 

 kärrtorv. 



Mossförande torvarter igenkännas bäst på de konstituerande moss- 

 arterna, AiiUdysIcgia, Sphagna o. s. v. Dessa äro ju också, som i före- 

 gående del påpekats, myrassociationernas viktigaste huvudarter. De ha 

 även den fördelen, att de äro tämligen resistenta (jfr. Fl^Lil und ScnKn- 

 lER 1904, s. 176 — 177) och därför igenkännbara vid ganska långt fram- 

 skriden humifiering. 



De ovannämnda torvarternas \iktigaste kännetecken äro löljande: 



A. Kärrtorv (bilda:! av kärr). 



Mossrester spela underordnad roll, eller det förekommer talrikt 

 Ainblystegia, Palndclla o. s. v. och s. k. ViiKx-Sphagna (enstaka blad av 

 andra Sp/iagnui/i-arter kunna dock även finnas); av högre växter huvud- 

 sakligen rhizom och radiceller av Cyperaceer. 



' Felkällan blir dock betydligt mindie för de högre (och iilhså viktigare) frckvens- 

 gradern.i än för de lägre. 



- I de fall rhizom och radiceller ej kunnat med säkerhet be,stämnias till art eller 

 släkte, anges deras antagliga ursprung inom parentes; vanligen kan man av övriga konsti- 

 tuenter sluta, om de härstamma från Cyperaceer eller ej; så torde i detta fill huvudmas- 

 san härröra från Cyperaceer. 



' Då det är fråga om frön eller frukter (fr.), har j.ig funnit det vara lämpligare att 

 begagna en annan frekvensbeteckning än den. nyss antvdda. Om i det medtagna provet 

 — c:a 125 kbcm. — påträffats i — 5 frön eller frukter, betecknas dessa »enstaka» (enst.), om 

 6—10 »tämligen talrika» (täml. talr.), om 11— flera »talrika» (talr.). 



■' Självfallet kan dock ej en torvanaivs direkt jämföras med motsvarande bestånds- 

 analvs. .\v Je högre växterna bevaras ju i torven huvudsakligen endast underjordiska 

 delar (jfr Ramanx 1911, s. 179); vidare äro svnbarligen skilda växter och växtdelar i olika 

 hög grad utsatta för humifiering (Fruh und Schköter 1904, s. 174IT.V Detta senare för- 

 hållande försvårar i svnnerhet betvdligt bestämningen av starkt huniiliciade torvarter 

 (jfr s. 17S). 



