192 



FÖRSTA KAPITLET 



I 



Nuvarande yt 

 .,. , I Torvens viktia;aste vesfctation (eller 

 '" I konstituenter ; densamma före 

 torrliiijanins) 



Myrmarkens 

 beläs^enhet 



I Järnoxid 

 J ^ (F.Oj) ocli 

 ■^ I lerjörd(Al,03) 



"i^s ! «i 



o o. I L;° 



33 



]■ IlSilllli- 



niosstorv 



i II III 5 . 



Hioitronrik , Annndsjö, Ske 

 /'iisiiin/mosse. dom, Bonivren. 



/•'usa/iJimosse. 



\Sphagniiin fusciiin Bciiila >iana-x^ 

 5, Kriophoruin lui- /•'i/xcinit-niosse. 

 j^i/iii/iii/i slidor 2. I 



Hcin.sö, Sanna, i.i 

 Kraftmvren. 



Anundsjö, Holm- 

 sjö. 



i dykärrtorven än i niosstorvartenia, och bland dessa senare är den lägst 

 i \"agiiiatiiin- och /v/iiv/w-mosstorven. Undantag härifrån göra proven 

 n:r 33 och 34, som dock härstamma från i ytan tämligen hiimifierade 

 myrmarker, där på grund härav en anrikning av kväve ägt rum (jfr s. 194). 



Med avseende på övriga ämnen bör särskilt framhållas den stora 

 halten av järnoxid (och lerjord) i den av Mo/hiia-ången bildade torvmyl- 

 lan. Denna härrör endast till oväsentlig del från de torvbildande växterna 

 själva utan till största delen från järnockra, vilken bildats i myllskiktet, 

 förmodligen genom inverkan av mikroorganismer (jfr s. 83). 



Ehuru de analy.serade proven ej äro tillräckligt många för att allmängil- 

 tiga slutsatser skola Icunna dragas, så synes dock framgå, att den vanligast 

 förekommande kärrtorven, dykärrtorven', procentiskt sett ej har 

 större näringshalt — om man undantager kväve — ^änmosstorv- 

 arterna. Såväl dykärrtorven som mosstorvarterna måste betrak- 

 tas som näringsfattiga,' 



' Endast fråga om den oligotrofa. 



- En jämförelse med Rindells (190;, s. 519, 527) analvssitfror från \'aSa län i Finland 

 är av stort intresse. Såväl kärr- som mossmarker äro även här till största delen tämligen 



CaO 



ka., pr 

 har 



kg. pr 

 har 



kg. pr „, kg. pr 

 har '° har 



»oodlad mossjord» . . . 0,30 515 0,10 171 0,13 222 I,n4 1777 

 »oodlad starrtorv» . . . 0,69 1593 0,14 507 0,23 52; 1,90 457S 

 För mellersta Enropas vidkommande svnas Fleischkrs (cit. Bersch 191 2 a, s, 91) 

 på talrika analvser grundade medelvärden vara tän-.ligen liUlörliiliga: 



