DE AV MYRASSOaATIONERNA BILDADE TORVSLAGEN OCH MYRMARKERNA 



193 



Frän praktisk synpunkt är det av vikt att känna, huru stora mäng- 

 der näringssalter, som finnas inom det område av myrmarken, där kultur- 

 växternas rötter förlöpa. På grund av torvarternas olika täthet äro dessa i 

 förhållande till den procentiska halten givetvis relativt större i kärr- än i 

 mosstorvarterna. Vad de undersökta proven beträffar, innehåller dock i 

 stort sett dykärrtorven ej större kvantiteter mineralämnen än mosstorv- 

 arterna, beroende på att den procentiska halten, som ovan nämnts, i all- 

 mänhet i den förra är mindre än i de senare. Däremot är skillnaden med 

 avseende pä kvävemängden mycket stor. Under det att denna i den förra 

 varierar mellan 7444 — 11314 kg. pr hektar (intill 20 cm. djup), så varierar den 

 i de senare mellan 982 — 5226 kg. pr hektar. Lägst äro siffrorna för Va^i- 

 natitm- och /^//5^("«;«-mossmarkerna. 



Emellertid kan, såsom i senare tid ofta framhållits, ej enbart den 

 totala halten av näringsämnen ge ett uttryck för torvens värde som kul- 

 turmark (jfr t. ex. HOERING 19 1 5, s. 202). Produktionsförmågan hänger 

 mera intimt samman med tillgängligheten och lättlösiigheten av det i tor- 

 ven befintliga näringskapitalet. 



Härvid förhålla sig skilda ämnen väsentligen olika, och säkerligen för- 

 hålla sig samma ämnen olika i skilda torvarter. RiNDELL (1902, s. 32 ff.) 

 påpekar, att kalken till största delen förekommer i tämligen lättlöslig form 



CaO K,0 P,0, X 



».\Ioostorf» 0,25 0,03 0,05 



»Xiedermoortorf» . 4,0 0,10 0,25 



»Ubergangsnioortorfi 1,0 0,10 o.jo 



De norrländska njyrmarkema. 



0,8 

 2,5 



