ANDRA KAPITLET. 



Vegetation och skogsväxt på sedan länge 

 torrlagda myrmarker. 



1. Problemställning och arbetsmetod. 



Pä grund av analjssiffrorna från tabell 34 kunde man a priori vara 

 böjd antaga, att de norrländska myrmarkerna i stort sett vore föga läm- 

 pade till skogsmark efter enbart torrläggning. Med anledning av lik- 

 nande analyser finner man också i litteraturen skeptiska uttalanden angå- 

 ende resultatet av myrmarksdikningar i och för skogsbörd. Så säger t. ex. 

 TiBERG (191 1, s. 244): »Huruvida det verkligen kan växa skog på en 

 afdikad mark med sådan sammansättning' är mig obekant, men halterna 

 äro, absolut tagna, alldeles för små, för att de skulle räcka ens till '/s 

 omlopp skog, äfven om marken uttömdes på näring. Denna kan således 

 endast räcka till marbuskar. Uppammandet af sådana blefve, enligt mitt 

 förmenande, resultatet af ensamt dikning.» 



Man känner emellertid ännu alltför litet om skogsträdens verkliga 

 behov av skilda näringssalter under olika förhållanden för att göra för- 

 handsuttalanden som det nyss antydda angående myrmarkerna som 

 skogsmark. 



Det är nödvändigt att utan förutfattade meningar undersöka, huru 

 förhållandena gestalta sig i naturen. Vilka bli slutstadierna för vegetatio- 

 nens utveckling efter torrläggningen av de skilda myrmarkstyperna, d. v. s. 

 utan andra markförbättringsåtgärder; vilka myrmarkstyper (incl. torvslag) 



' Stora Långb:inshyttemossen, invid avloppsdike; siffrorna från analvsen följande 

 (1. c, s. 199, 244); 



Fe.Oj AljOj CaO MgO K,0 P, O^ SO3 N 



Pr härintill "'^^^ ^P^"" ^'^'■^ °'°'° '^^°^^ °'°^' °f*^ '-'' 



0,5 m. djup kg. 5786 spår 13S4 56 255 232 261 10532 



