204 ANDRA KAPITLET 



Örter och gräs strödda. 

 Strödd: Rtibus chainaemorus : enstaka — tunnsådda; Erioplioruni vaginatum, Mclaiitpy- 

 rum praUnse. 

 Mossor ymniga. 

 Ymnig: Hvhnoniiinii parivtiiuim : enstaka: Sphagnuin angustifolium. S. fuscuvi, S. magcl- 

 laniciiDi, S. Russowii, Mvlin anoiiiala, JiDigerinania Kunzeana (de båda sist- 

 nämnda bland Sphagna). 

 Lavar enstaka. 

 Enstaka : Cladoiiia sp. 



Den forna myrens vegetation: dykärr. Myrmark: dykärrmark. 

 Djup: c:a 2 m. 



Profil: A. 10 cm. \'agmatum-Vi\o%'iXox\ , föga hiimifierad, genomdragen av 

 rötter och stamdelar av blåbär. 

 På 5 cm. djup: Sphagnuin inagellatiicum 5, S. fuscuni 1. 



B. 40 cm. dykärrtorv, tämligen humifierad. 

 På 20 cm. djup: rhizom och radiceller (Cyperaceer) 5; 



» 40 cm. » » » » ■ » 5 ; 



> 50 cm. » » » » » 5. 



C. 20 cm. + .S///(7^/ww-kärrtorv. 



På 60 cm. djup: rhizom och radiceller (Cyperaceer) 4, Sphagnuin Warnstorjii 5, 5. suh- 

 secunduin i. 



Vid grävningen framträngde stark lukt av svavelväte. 



Här har synbarligen ett Sphagnuni-\.i\xr efterträtts av ett dykärr (orsaken till 

 denna abnorma utveckling kan ej avgöras), som bildat ett 40 cm. mäktigt 

 torvlager. Den ovanliggande /'(r.^//;ö///w-mosstorven är mycket lös (de enskilda 

 individen av Sphagnuin mageUanicum kunde med lätthet särskiljas) och tydligen 

 av recent natur. Förmodligen har den bildats efter torrläggningen. 



4. Myr vid Trehörningen. 



(Åsele socken, Trehörningen.) 



Ett större myrmarkskomplex på c:a 240 hektar, som nu till största delen 

 upptages av dykärr {Carex /vsfiata-{a.c\es). Det har i sin helhet blivit dikat 

 för skogsväxt år 1913; denna dikning har självfallet endast obetydligt hunnit 

 påverka skogsträdens invandring på myren. Här och var förekomma dock 

 smärre partier • — en eller annan hektar stora — som äro bevuxna med yppig, c:a 

 250-årig granskog av timmerdimensioner eller med ungskog på grund av av- 

 verkning vintern 191,3 — 1914. Tillsammans utgöra de torrlagda partierna c:a 

 20 hektar. Förmodligen är det en bäck, som genom erosion verkat torrläggande. 

 Huru detta närmare tillgått, kan ej avgöras. Trenne sådana torrlagda områden 

 ha undersökts. 



Nuvarande vegetation C'/' 1915): granskog av Afyrfi/Zus-typ. 

 Träd strödda — rikliga, kraftig avverkning vintern 191 5 — 1914, nu huvudsakligen 

 ungskog av gran; äldre granar (intill c:a 16 m. höjd) och bjcrkar delvis kvarstående. 



