2 24 ANDRA KAPITLET 



II. 



Nuvarande vegetation (-"/s 1916): tall-granskog av J/rr/i/h/s-typ 

 (Pl. 6). 



Ti-äd ymniga (jfr s. 244). 

 :i. Rildiga: Puea Abies (intill c:a 18 m. höjd och 35 cm. i diameter och ålder 60 år), 

 Piniis silvesiris (intill c-.a 20 m. höjd och 30 cm. i diameter och ålder 85 år); 

 enstaka: Betitla ptibcsieiis. b. och c. Strödd — riklig: Picca Ahics. 

 Ris rikliga — ymniga, 

 l^iklig — ymnig: \'acciniuiii Myrtil/us. 

 Örter och gräs saknas. 

 Mossor rikliga. 

 Riklig: Hylocomiinn parictinum: enstaka: Dicraniim fiiscesfens, D. majiis, D. iindiildtuiii. 

 HyliHoiniuin prolifennii, Polvtriiitiiiii lomiiutnc, Sphngninn Gir^eiisolinii, Ptili 

 (i i II III piilihcrriiiiiaii. 



Den forna myrens vegetation: rtigi/Mfiiiii-mosse. Myrmark: Ja^i- 

 na tum -mossmark. Angående markens näringshalt se tab. 37. 

 Djup: c:a i m. 

 Profil: A. 2 cm. forna. 



B. 8 cm. myllblandad råhumus. 



C. 20 cm. Vagi>iatuiii-mos?.\.orv. 



På 15 cm. djup: Spliagmim viagellaniciini 5, .S'. aiigiis/i/otiiiiii 1,, Erioplwriiin vni^iiuiliiiii 

 (slidor) 3, Betula nana (stamdelar) 1, Vaccmiiim Oxycocciis (stamdelar) i, rhizom 

 (Cyperaceer) i, Carcx sp. (fr.) enst., mvkorrhiza av tall i. 



D. 10 cm. starkt sandblandad torv. 



E. 18 cm. sand. 



F. 40 cm. torvniylhi med rester av al och björk (»Bruchwald»- 

 torv). 



På 70 cm. djup: huvudsakligen torvmvlla med klumpstruktur; dessutom björknäver 2, 

 och enl. bestämning av fil. d:r B. Halden; pollen av Piniis silvestris (9 st.)' 

 Betula sp. (3 st.), Alnus sp. (67 st.), Myrica Ga/e (i st.), Rhamuus Fraiigula}. 



G. Sandblandat grus. 



21. Myr vid Äljärii. 



(Anundsjö socken, c:a 2 km. SW om Bredbyn.) 

 Omkring denna c:a i,; hektar stora tjärn finnes ett 50 — 100 m. brett myr- 

 marksbälte. Detta genomskars för 35 ä 40 år sedan av ett dike, varigenom 

 tjärnen sänktes och myrmarken delvis torrlades och omvandlades till skogs- 

 inark. Redan före denna torrläggning hade dock marken varit på naturlig 

 väg svagt torrlagd, så att delvis skog, ehuru med klen tillväxt, kunnat finnas. 

 Myrmarken har delvis varit dykärrmark (jfr s. 211), delvis Vagwattim-xnossmaxk. 

 Två områden ha undersökts. 



' jfr not. s. 223. 



