242 ANDRA KAPITLET 



av HylocoDiia finnes. Trädbeståndet utgores av luivudsakligen gran (Lars- 

 Anders-myren) eller av tall (Atjärn). Såsom skog av Myvtillus-\'acci)iiimi- 

 typ kan även betecknas den sedernieia (s. 309) frän Askmyrniossen i Upji- 

 land beskrivna tallskogen. 



Den rena Vacafimm-typen har jag ej observerat på myrmarker inom 

 mitt område. Den torde emellertid kunna utbildas, åtminstone på Vagbia- 

 tuiii- och Fuscum-raoi&vcaxV&x . Den på Botmoramossen (/^z/i-c;//«-mossmark) 

 i norra Uppland (s. 308) uppkomna ungtallskogen är av Vacciniuin-\.\\t. 



Vilken eller vilka de ekologiska orsakerna äro till vegetationens ut- 

 veckling i skilda, ovan nämnda riktningar kan för närvarande ej avgöras. 

 Att döma av analyssiffrorna från tab. 37 (s. 264 — 265) synes det emel- 

 lertid ej vara olika halt av näringsämnen i marken, som betin- 

 gar uppkomsten av de olika skogstyperna på myrmarkerna. 

 Näringskapitalet på Dyngmyren med skog av Myvtillits-OxaUs-\.Y\> är i 

 stort sett detsamma som på de mjMiiiarker, vilka äro beklädda med sådan 

 av Myiiilliis-\.y\}, liksom på Lars-Anders myren med skog av Myrti/ltis- 

 Vacciniuin-typ. Sannolikt spelar torvens humifieringsgrad i ytskiktet och 

 en därmed sammanhängande mer eller mindre kraftig utveckling i ena 

 eller andra riktningen av markens mikroflora en större roll. 



Det har understundom framhållits, att blott mindre myrmarker efter 

 torrläggning kunna producera skog. Den antagna orsaken härtill skulle 

 väl vara, att dessa teoretiskt borde innehålla mera näringsämnen än större 

 sådana. Enligt min erfarenhet spelar dock myrmarkens storlek, 

 vad Norrland beträffar, ingen eller endast obetydlig roll för den 

 blivande skogens utseende. Visserligen har jag ej varit i tillfälle att 

 undersöka torrlagda områden från de allra största myrmarkerna på flera 

 tusen hektar; dock finnes enligt min mening ingen anledning antaga, att 

 dessa skulle förhålla sig annorlunda än sådana på c:a 350 hektar (Stormj-ren 

 s. 209). Hämmad skogsväxt pä grund av näringsbrist har jag över huvud 

 taget ej kunnat konstatera. Såsom nedan (s. 263 ff.) framhålles, frodas 

 skogen utmärkt även där ett särdeles ringa näringskapital i myrmarken 

 förefinnes. 



BersCH (1912 c, s. 240), SlERU; (1913, s. 71) o. a. betona, att endast 



