VEGETATION OCH SKOGSVÄXT PÅ SEDAN LÄNGE TORRLAGDA MYRMARKER 255 



grad dessa iakttagelser kunna generaliseras, kan dock ej nn avgöras. De 

 finaste rotgrenarna, som alltid äro ombildade till mykorrhiza, påträffas 

 till största delen i råhumiislagrets övre del eller omedelbart under förnan. 

 På odränerade myrmarker • — det blir egentligen endast \'aginatum- 

 och /•"/■/.'.v/cw-mossmark, som komma i fråga — befinner sig ofta större 

 delen av rotsystemet något djupare;* sä t. ex. förlöper detsamma på Fiis- 

 (■«;«-mossmarken vid Tällvattnet (fig. 17 b) på 2—3 dm. djup." Detta beror 

 pä ifrågavarande myrmarks relativt snabba höjdtillväxt. Från början ha 

 rötterna gått strax under ytan, men pä grund av den fortsatta torvbildningen 



Fig. 16. Tallar från Vagi)intum-w\os%\wxxV, visande det ytliga rotsystemet; a fiån odikad 



(den avskurna roten till höger hade en längd av 7 m.), b fr.in sedan länge torrlagd (något 



schematiserat}, a. Anundsjö socken. Brattsjö; b. >mvr vid .\tjärn» (s. 225). 



komma de såsom äldre att ligga djupare. De näringsiipptagande delarna 

 befinna sig dock vanligen på ett djup, som föga överstiger 5 cm. 



Även hos björken (Betula pubescens) förlöper rotsystemet på såväl 

 intakta som torrlagda m\Tmarker mjxket ytligt. Detta framgår t. ex. av 

 fig. 18, härstammande från en kullblåst björk (Betula pubescens) på odi- 

 kad Cavex o-Zobu/ar/s-mossc i Bjurholms socken. 



' Ehuru endast tallen såsom det på intakta nivrmarlcer vanligaste trådslaget är 

 schematiskt avbildad, så är dock förhållandet i stort sett detsamma hos den på dessa mera 

 sällsvnta granen. 



- Befinner sig myrmarken i snabbare höjdtillväxt, kunna de äldre rotdelarna ligga 

 på ännu djupare nivå (jfr C.^nneltx 1899, s. 68 ft'.). 



