284 



ANDRA KAPITLET 



éj några slutsatser angående liumifieringsförloppet kunna dragas. Att 

 döma av iakttagelser i falt är dock torven i ytan, omedelbart under hed- 

 torven, alltid väl humifierad. Det ovan (s. 261) omtalade, föga humifierade 

 torvskiktet, som i mossmarker förekommer under råhumuslagret, har jag 

 ej kunnat finna någon motsvarighet till. 



Näringshalten å hedbeklädda myrmarker belyses av tab. 38, där 

 några av Mosskulturföreningen (ingenjör H. Hjert.stedt) utförda ana- 

 lyser äro sammanställda. De härstamma från »myr vid Abosjö» (dykärr- 

 mark) samt från Vildmyren och »myr vid Vörttjärn» {Pa/>i7/os/r///-moss- 

 marker). Dessutom är medtaget en analys från det å Lars-Anders-myren 

 (Brattsjö) hedartat utvecklade området, som senare (s. 287) omnämnes. 

 De analyserade proven härstamma frän ytan intill 20 cm. djup. 



TcjMI 7c?. 



Kemiska analyser från torrlagda myrmarker med hedvegetation 



(härrörande frän ytan intill 20 cm. djup). 



Myrmark 



Namn 



Foslorsvra 

 (P,0,) 



% 



Svavelsyra 

 (SO3) 



.- o 



o. c 



bb" 



r- ra 

 o c c 

 3 5 = 



Kväve (N) 



-"=3 c 

 bo " 



Vikt av I 



kbm. torv 



kg. 



luft- 

 torr 



Dvkärrmark 



Papitlosuin- 

 mossmark 



Dvkärrmark 



Myr vid Abo- 

 sjö (s. 268) 



Vildmyren 

 (s. 269) 



Myr vid Vört- 

 tjärn ^s. 273) 



Lars-Anders- 

 mvren (s. 287) 



170 



172 



220 



100 



