286 



ANDRA KAPITLET 



Papillosuiii- och j^^wjcww-mossmark. På grund härav torde med fog kunna 

 sägas, att hedar kunna utbildas på samtliga områdets oligotrofa myrmarks- 

 typer.* Men även den förut beskrivna skogen av Myrtillus-\.yY> uppkom- 

 mer, och detta är det vanliga (jfr s. 292), på samma typer. Den frågan 

 uppställes då, av största såväl prakti.ska som teoretiska intresse: vilken 

 är orsaken till hedarnas uppkomst, varför utbildas på en och samma myr- 

 markstyp i det ena fallet välväxande skog, i det andra fallet hed med 

 mer eller mindre tynande träd? 



Närmast ligger utan tvivel tanken, att orsaken till hedarnas uppkomst 

 är att söka i markens fattigdom på näringssalter eller åtminstone på för 



Fig. 26. Kartskiss över Lars-Anders-niyren; det med brutna linjer begninsade området 



utmed avloppsdiket (a) upptages av hed, större delen i övrigt med granskog av 



Myrtil/us-]'ciai/iium-l\^. Endast huvuddikena utlagda. Nordost uppåt. 



växterna lätt tillgängliga sädana. De ekologiska betingelserna för ifråga- 

 varande myrmarkshedar skulle alltså vara likartade med dem för de vanliga 

 fastmarkshedarna. Att emellertid näringskapitalet, vad ytskikten beträffar, 

 i stort sett ej är mindre å de myrmarker, som bära hedvegetation, än å 

 dem som bära växtlig skog, är redan förut (s. 285) påpekat. 



'■ Det bör dock här tilläggas, att jag även iakttagit Calhma-heé, ehuru ej fullt ty- 

 piskt utbildad, på eutrof Sphag/it/ /ii-\ii.xxm:\rV. nämligen å en mindre myrmark strax öster 

 om Hörnefors Bruk i Hörneiors socken; den dikades ofullständigt för c.a 50 år sedan och 

 kompletterades sedermera åren 1904 — 1905. Den forna myrens vegetation har utgjorts av 

 Sphagnum subseci/ndum- och S. teres-Vän; nuvarande vegetation ('"/t 1916) är Calluna- 

 hed, där barrträdsplantor och träd äro ytterst frostskadade, ungefär som ovan beskrivits. 

 Jag håller emellertid ej för osannolikt, att den äldre, ofullständiga torrläggningen i detta 

 f;ill gynnat hedens uppkomst. 



