VEGETATION OCH SKOGSVAXT PÅ SEDAN LÄNGE TORRLAGDA MYRMARKER 289 



tillväxt, ehuru längdtillväxten är tillbakasatt. Det förhållandet, att barren, 

 särskilt hos granen, gulna efter första vegetationsperioden^, måste natur- 

 ligtvis även i hög grad verka hämmande pä utvecklingen, då assimilations- 

 förmågan härigenom nedsättes. Av skyddade skott och individ att 

 döma skulle träden å myrmarkshedarna, om klimatet vore gynn- 

 sammare, ha en mycket kraftig tillväxt, som säkerligen ej skulle 

 stå tillbaka för densamma i J/j';'//7///j-skogarna. 



Om än trädens hämmade tillväxt orsakas av ett ogynnsamt klimat, 

 så är dock ej därmed avgjort, att den hedartade markvegetationen har 

 samma orsak. Dock synes åtskilligt tala härför. Så finner t. ex. synbar- 

 ligen ej Vaccitiiian Myrtilhts någon trevnad pä grund av för låg temperatur. 

 I exponerade lägen bli bladen förkrj-mpta, skotten frysa ofta av o. s. v., 

 under det pä mera sk}-ddade platser utvecklingen är normal. Även öv- 

 riga ris, t. ex. ]'acciiman uliginosum och V. vitis idaca, ha, då de före- 

 komma fritt exponerade, små och korta blad, såsom förhållandet är i 

 arktiska trakter (KlHLMAN 1890, s. 154 ff.). Den yppiga utvecklingen av 

 Polytrichum stricttini liknar påfallande densamma i arktiska trakter, t. ex. 

 i ryska Lappland och norra Sibirien (V. MiDDENDORFF 1864, s. 734). Det 

 synes mig sannolikt, att även den hedartade markvegetationen 

 är ett uttryck för ett särdeles rätt och för högre växter ogynn- 

 samt klimat. Verkliga bevis härför kunna dock för närvarande ej 

 lämnas. 



Tyvärr känner man ännu alltför litet om temperaturförhållandena på 

 myrar. Att emellertid frostländigheten understundom är mycket stor, 

 är ett sedan länge bekant faktum. Isynnerhet gäller detta myrar, som 

 ligga i sänkor och dalbottnar, dit den avkylda luften flyter ned från höj- 

 derna. Dock torde det ej vara möjligt att på förhand med ledning av topo- 

 grafiska förhållanden avgöra, vilka myrar som äro starkt frostländiga. 

 De ovan omnämnda, med hed bevuxna myrmarkerna ligga t. ex. ej i 

 markerade sänkor. Och ofta är det uppenbarligen endast smärre stråk 



Blätter zeigen Veränderungen, deren Grösse ebenfalls, soviel icli sehen konnte, regelmäs- 

 sig mit den am jeweiligen Staiidort herrschcnden Verhähnissen in Correlation stånden 

 und lieine systematische Treniiung zulasscn. Die Konsistenz der Laniina wurde fester, 

 niehr lederartig, die Zahnung sehr grob, die Form nielir kurzspitzig bis stumpflich öder 

 fast abgerundet . . .» 



' Detta fenomen kan enligt min menmg endast förklaras genom ogynnsamma tem- 

 peraturförhållanden. Jag kan dock ej genom direkta iakttagelser bevisa detsamma. Då 

 emellertid skyddade skott alltid ha normal färg (även fjolårsbarren), synes endast denna 

 förklaring möjlig. Under vilken tid av året barren gulna kan dock ej säkert avgöras. 



De norrländska myrmarkerna. 1:343 ig 



