FÖREGÅENDE UNDERSÖKNINGAR OCH DISKUSSION AV DESSAS RESULTAT 2g7 



alle grofter med lethet kan giaves helt ned i den fäste undergrund og 

 en del av mineialjorden Icastes op i dagen samnien med torvjorden, vil 

 det kunne antages, at skog med held, om end med temmelig stor bekost- 

 ning, kan fremelskes paa den avgroftede sphagnummyr». »Grsesmyren» 

 lämnar däremot en god skogsmark; »overgangsmyrer», där Sp/mgjiinu- 

 täcket ej överstiger 0,3 m., kunna även lämpligen avdikas. 



Mot Bartiis uppfattning står dock Skaaraas' (191 7) nyligen publi- 

 cerade iakttagelser frän Aasmyren. Denna, som är en utpräglad liögmosse, 

 dikades i början av 1870-talet och är nu till stor del skogbeväxt (huvud- 

 sakligen björk och tall). Skaaraa.S (1917, s. 40) säger bl. a. härom: 

 »Det kan vaere interessant at peke paa, at noget av Aasmyrens frodigste 

 björk- og furuskog, med de störste og va^rdifuldeste trjer, staar paa ren 

 hvitmosebund, hvor myrens dybde er 6 — 7 m.» Vitmosstäcket (sannolikt 

 bestående av I''iisan>i-mossiox\i) är flera meter mäktigt (1. c). 



Från Finland föreligga åtskilliga uttalanden angående skogsväxt pä 

 myrmarker. Under det Canneun (1899, s. 72) lämnar exempel på syn- 

 nerligen god tillväxt ä mossmark, där »mosslagret är åtminstone öfver 

 5 meter», så säger å andra sidan Malm (191 i, s. 33): »torfmarker med 

 ett mäktigt hvitmosstäcke hafva däremot alltid lämnat klena resultat be- 

 träffande skogsväxten ...» 



En mera ingående behandling har nyligen ägnats denna fråga av 

 Tanttu (191 5), vilken sökt följa utvecklingsförloppet av Cajander.S myr- 

 typer efter torrläggningen. Enligt Tanttu utvecklas myrassociationerna 

 efter torrläggning i stort sett på följande sätt:' 



dykärr (åtminstone delvis motsvarande »sararim[)inevat», »Seggen- 

 Rimpi-Moore») till lingonhed (1. c., s. 206); 



flarkar (åtminstone delvis motsvarande »ruopparimpinevat», »Torf- 

 schlammoore») till lavhed (1. c, s. 205); 



starrmossar (ungefär motsvarande »suursaranevat», »Gross-Seggen- 

 Moore») till lingonhed (1. c, s. 201); 



Ciisp7dcitiiiu-xnn?,ss.v (till största delen motsvarande »silmäkenevat», 

 »Kolkmoore») till lingonhed eller lavhed (1. c, s. 204); 



Pa pillos II III -mo?,S3.r (»kalvakkanevat», »Pi7/7'llos!iiii-Moore>^) till 

 lingonhed (1. c, s. 203); 



' För att Tanttus resultat omedelbart skola kunna jämföras med mina, har jag, så 

 långt det är möjligt, sökt parallellisera Cajanders-Taxttvs myitvper med de av mig ur- 

 skilda associationerna; de inom parentes nämnda termerna äro resp. Tamttus och Ca- 

 jAxnEUS. Cajaxdeks aBruchmoore» medtagas ej, enär de ej av mig behandlats. 



