3i8 



FJÄRDE KAPITLET 



Någon gång kunna mesofila gräs invandra och bli härskande pä det 

 nydränerade dykärret, framför allt Agrostis- och Calaniagrostis--a.xX.QX (tab. 

 38: 9). Vegetationen får härigenom ett ängsartat utseende. Mosstäcke ut- 

 bildas ej på grund av den starka beskuggningen. Utmed dikeskanterna 

 förekommer i dessa fall en meterbred bård av synnerligen tät och hög- 

 växt Chamacneriiim angiistifoliuiii. Denna kan visserligen finnas vid diken 

 även på övriga dränerade dykärr\ men får här sällan en högre frekvens. 

 Det synes vara endast på eutrafenta dykärr, som nu nämnda utvecklings- 

 förlopp förefinnes. 



Foto M/6 1915 av E. Melin. 



Fig. 32. F. d. tuvigt dykärr, som tonl.igts år 1904. Efter dikningen har Betiila nana 



kraftigt tilltagit på tuvorna och delvis nedvandrat på dykärret. Björna socken, 



Björna kyrkbv, Stormyren (s. 317). 



Av träden invandrar snart björken (Bctiila pubescens) ; isynnerhet på 

 mindre myrar kan den bli mycket talrik och understundom t. o. m. bilda 

 täta snår^ (tab. 38: 6), ofta tillsammans med Salix lapponiun. Pä grund 

 av den starka beskuggningen blir mosstäcket under sådana förhållanden 

 endast svagt utvecklat. 



' Liksom även vid diken på mossar. 



- Som ovan (s. 239) nämnts, finner man också ofta på dykärrmarkcr björkskogar 

 eller starkt björkblandade skogar. 



