354 



FEMTE KAPITLET 



utseende. Mykorrhiza av denna typ synes vara den vanligast förekommande 

 hos tall å skogsmark. Den avbildas först av HartiG (1840— 1851) och 

 behandlas sedermera av Frank (1888; 1892 a), BuSGEN (1901) m. fl. 



Vad myrarna beträftar, har jag sä gott som uteslutande hos tallen 

 påträffat denna gaffelformade eller busklika mykorrhiza. Grenarna 

 äro vanligen c:a 2 — 3 mm. länga, och förgreningen synes rikare, ju 

 äldre ifrägavarande mykorrhiza är. Den rotgren, som avbildas i Pl. 10 c, 

 kan betraktas som tämligen typisk, liksom även den mykorrhiza, som 

 fig. 38 a föreställer. Genom ytterligare förgrening erhälles den verkliga 

 busktypen, som kan hålla ett tjugutal eller flera grenar. 



Understundom bli mykorrhizagrenarna så korta, att knölformade 

 bildningar uppkomma (Pl. 10 e). Dessa ha dock alltid uppstått genom upp- 

 repad gaffelförgrening. Den i 

 Pl. 10 d avbildade mykorrhizan 

 kan betraktas som en mellan- 

 form mellan knöltypen och 

 den egentliga busktypen med 

 väl utvecklade, långa grenar. 

 Den knölformade mykorrhizan 

 -^ är tämligen sällsynt och synes 

 vara sä gott som helt bunden 

 till de mera hygrofila mossas- 

 sociationerna. 



Fis. i8. Ektotrof mvkorrliiza lios P/fii/s silrcsOis -n. ^ ^ • 1 .. j~t 



,s , „• .,1" /, N , . j r . T- • . Det typiska utseendet 



(a) och i icea Abies (b), bada Iran ( aginatiim- 



mosse. 7X1. ^v granens mykorrhiza så- 



väl i skogsmark (BUSG EN 190 1; 

 MÖLLER 1903) som på myrar är det i fig. 38 b och Pl. 10 a avbildade. 

 Förgreningen är monopodial, i motsats till förhållandet hos tallen; sido- 

 grenar utbildas i två rader i akropetal riktning. Deras längd varierar 

 mellan 0,5—3 ™ni. och är större, ju äldre de äro. MuLLER (1903, s. 16) 

 kallar denna »racemös» mykorrhiza. 



Det bör här framhållas, att MÖLLER (1903) hos Pinus tiioiitaua på Jyl- 

 lands hedar även funnit mykorrhiza av den nyss beskrivna, hos granen före- 

 kommande, monopodialt förgrenade typen. Hos Finns silvcstris, som ut- 

 vecklats på myrmark, har jag aldrig observerat andra än ovan beskrivna 

 typer. I tallskog kring Uppsala på moränmark med väl utbildad råhumus 

 har jag ej heller sett annat än enkel eller dikotomt grenad tallmykorrhiza. 



Den enkla mykorrhizan torde såväl hos tall som gran i de flesta 



