3S6 FEMTE KAPITLET 



Av barrträden finner lian Pimis silveslris representerad i gruppen B. 

 Vad barrträden pä m)'rarna angår, så måste den nyss beskrivna starkt 

 ulliga typen inrangeras i Mangins grupp A., varemot granens mykor- 

 rhiza och tallens enkla och gaffel- resp. buskformade torde falla under 

 grupp C. 



Beträffande svampens — eller kanske rättare svamparnas — förhål- 

 lande i övrigt, så ha uppfattningarna sedan Franks tid varit tämligen di- 

 vergerande. Enligt Frank (1885; 1892 b, s. 260) tränga som känt hyferna 

 från den omgivande hyfmanteln in mellan epidermiscellerna och mellan 

 primära barkens yttre celler. De förlöpa dock alltid intercellulärt, 

 bildande ett nätverk kring cellerna, det bekanta »réseau d'Hartig» (Sarauw 

 1903). Mykorrhizan är ektotrof (scnsu stricto). 



MÖLLER (1903, s. 323) och Mangin (1910) dela obetingat Franks 

 uppfattning.-' 



Andra forskare, så Sarauw (1892— 1893, s. 197), v. Tubeuf (1896, 

 s. 43), Stahl (1900, s. 547), Gallaud (1905, s. 72), ha emellertid funnit 

 även endotrof mykorrhiza hos en del Coniferer, och Staiil(i900, s. 548) 

 anser, att ektotrof och endotrof mykorrhiza kunna förekomma sida vid sida 

 om varandra. 



Denna senare uppfattning har även MULLER (1903). Enligt honom 

 är nämligen granens mykorrhiza ektotrof, liksom även tallens monopodialt 

 förgrenade (jfr s. 354), varemot tallens dikotomt förgrenade mykorrhiza är 

 endotrof Av samma åsikt är KiRCHNER (Kirchner, Loew, SchrÖTER 

 1908, s. 183). 



Ännu längre går Peklo (191 3). Han förklarar, att den ektotrofa mykor- 

 rhizan i själva verket är endotrof. Han fann nämligen hos såväl Pnius silvcstris 

 som Picea Abics, att svampen inträngde endofytiskt i cellerna, särskilt i 

 rotspetsen, uppfyllde helt deras innehåll för att sedermera snart upplösas. 

 Strax nedom rotspetsen fann han därför tomma celler eller celler med hyfer 



' Mangin säger (1. c, s. 253); »L'appareil fondnniental (i'ime mycorhize s.iiiie, con- 

 staiit malgré la varieté des especes mycologiqiies qui entrent en symbiose avec les radi- 

 celles, se compose d'une (assise pilifére) ou de plusieurs assises corticales, entré lesquelles 

 s'insinuent les filaments mycéliens, formant d'élégantes palmettes toujoiirs extérieures aux 

 cavités cellulaires. La penetration des filaments mycéliens a eu lieu apres la dissolution 

 progressive du ciment intercellulaire formé par des pectates alcalino-terreux». Ocli vidare 

 (I. c, s. 255): »Dans les nombreux échantillons que j'ai observés depuis plus dix ans, chez les 

 arbres les plus divers, Cupuliféres et Coniféres, je n'ai jamais vu les filaments constitutifs 

 d'une mycorhize péuétrer dans les cellules de la racine. Le champignon des niycorhizes 

 cliez le Chéne, le Hétre, le Charnie, le Cliätaignicr, le Noisetier, le Botileaii, le Pin, le 

 Sapin, le Mélcze, est toiijours extérieur aux cellules, et les mycorhizes sent (■(■Ä)/;v)/5/;/^//c.r,» 



