MYKORRHIZAN OCH DESS BETYDELSE FOR BARRTRADEN 



357 



i upplösningstillstånd. Han säger t. ex. om granmykorrhizan (1. c, s. 260): 

 »Der Hauptcharakter der Fichtenmykorrhizen ist ihr Endophytismus und 

 die mit demselben verbundenen Fojgeerscheinungen, eine weitgehende 

 Verdaiumg der Pilzfäden; dagegen trägt die Difterenzierung des Pilzman- 

 tels und des Réseaus, von einem kausalen Ståndpunkt aus betrachtet, den 

 Charakter einer sekundären Erscheinung». Tallmykorrhizan förhåller sig 

 väsentligen på samma sätt 

 (1. c, s. 265): »Im ganzen 

 sind auch die Pilzwurzeln von 

 Pinus silvestris Organe mit 

 einer mehr öder weniger 

 reichen endophytischen Infek- 

 tion. Ein gewisser Unterschied 

 segeniiber der Fichte ist darin 

 zu konstatieren, dass die endo- 

 phytischen Pilzmassen sich 

 mehr zu Vegetationskegehi 

 konzentrieren.» 



Att en intracelluiär in- 

 fektion förefinnes, såväl i epi- 

 dermis som i primära barkens 

 celler, är enligt min uppfatt- 

 ning obestridligt. Emellertid 

 ha hyferna här ett helt annat 

 utseende än de intercellulärt Fig. 39. a. Cell från primära barken hos normal my- 

 förlöpande (fig. 39 a).^ De äro korrhiza, omgiven av pseudoparenkym bildande hyfer; 



inuti cellen förlöpa smala svamphyfer. 

 mycket smala, vanligen mindre t, Landsnitt genom pseudomykorrhiza med oregelbun- 

 än en [J. tjocka, och enkla eller det förlöpande intracellulära svamphyfer. ep. = epider- 

 , , .. ^.. mis. end. = endodermis. Båda från Pinus si/vcstris. 



understundom även torgre- /-.^w, 



° 050X1. 



nade. Då de äro ytterst svår- 



färgade med brukliga färgningsmetoder (trefärgning, Heidenhains järn- 

 hämatoxylin), är det ej lätt att i detalj studera dem. Skiljeväggar har jag 

 ej kunnat finna. P2j heller har jag sett dem bilda nystan, utan genomkorsa 

 de cellerna ungefär som fig. 39 a visar, understundom något tätare. En 



'■ Dessa senare hj-fer bilda ett nätverk, »réseau d'Hartig», kring epidermiscellerna och 

 primära barkens celler (noggrant beskrivet särskilt av Mangin, jfr ovan), bildat av breda, 

 lättfärgade hyfer. Pä tunna snitt ter det sig såsom smärre parenkymatiska celler, som 

 ligga mellan rotcellcrna (fig. 39 a). 



