MYKORRHIZAN OCH DESS BETYDELSE FOR BARRTRADEN 



399 



kärna till Idtjärnsmyren II (s. 384) och Egentliga Flinkniyren (s. 384); 

 bland Ciispu/aticm-mossnrna till Idtjärnsmyren I (s. 38S); bland Papillosuiu- 

 mossarna till Stenmyren (s. 389), Bredsjömyren (s. 390), Svensmyren (s. 391), 

 S. Flinkmyren (s. 392), Vonsmyren I, II, III (s. 393) och Blåbärsmyren (s. 395). 



Mest intressant av dessa 

 är Vonsmyren III (s. 394). På 

 I dm. avstånd från varandra 

 funnos här två treåriga plan- 

 tor. Den ena av dessa var 

 tynande och saknade normal 

 mykorrhiza, den andra var 

 vackert mörkgrön med en års- 

 barrlängd av 35 mm. Förra 

 året var emellertid också denna 

 senare planta tämligen ty- 

 nande; den hade då en barr- 

 längd av endast 12 mm. My- 

 korrhizan var hos densamma 

 huvudsakligen av den klubb- 

 formiga kombinerade typen; 

 två rotgrenar hade uteslutande 

 pseudomykorrhiza. Fallet sk-all 

 senare beröras. 



Betrakta vi gran plan- 

 torna i de enskilda fallen, så 

 finna vi samma parellellism 

 mellan tillväxt och mykor- 

 rhizafrekvens. Jag hänvisar 

 bland dykärren särskilt till 

 Hästlidmyren (s. 379) ochSnurr- 

 segelmyren (s. 380); bland 



Sphagiiuin-\i-éixx&n till Ensammenmyren (s. 385); bland Ciispi datum \\ws,=.'iLXv\-a. 

 till Björnmyren (s. 387) och Nils-Pers-myren (s. 387); bland Papillosnni- 

 mossarna till Getingtjärnmyren (s. 389), Stenmuren (s. 389), Bredsjömyren 

 (s. 390) och S. Flinkmyren (s. 392). 



Fig. 43 — 44 visa granplantor från dj-kärr (fig. 43) och Papillosunt- 

 mosse (fig. 44), fig. 45 — 47 tallplantor från flark (fig. 45) och Papillosum- 



Fig. 45. Treåriga granplantor (Picea Abies), som 

 stått bredvid varandr^i på åren 1904 — igoj torrlagt dy- 

 kärr. Den kraftiga (a) har uteslutande normal my- 

 korrhiza, den tynande (b) uteslutande pseudomykor- 

 rhiza. Hörnefors socken, Hörnefors Bruk, Skiftes- 

 mvren (s. 581) "/? igi6. 2/3. 



