4o8 FEMTE KAPITLET 



att frekvensen av mykorrhiza skall bli större (3 — 5), visa tydligt de ska- 

 dade plantorna (s. 400— 401) och plantorna från Räfvatjärnsmyren (s. 403 — 

 404), liksom även plantorna från den odränerade Papil/osiini-mo&sen (s. 364). 

 Mykorrhizan utbildas oberoende av plantornas kraftigare eller 

 svagare utveckling. Samma språk tala för övrigt såväl plantor som 

 träd pä övriga naturliga mykorrhiza-förande myrassociationer, t. ex. Ftiscuiii- 

 mossen. De äro här före torrläggning pä grund av de ekologiska förhållan- 

 dena mer eller mindre oväxtliga. Icke förty finnes som nämnt alltid 

 mykorrhiza i frekvens 5- 



Såsom jag förut framhållit, är enligt min mening orsaken till att 

 mykorrhiza saknas hos vissa plantor den, att ifrågavarande svam- 

 par ej hunnit invandra. Även hos mycket tynande plantor bjudas 

 svamparna riklig näring i form av stärkelse i de till pseudomykorrhiza 

 ombildade sidorötterna (jfr s. },66). 



Kunna då plantans kraftiga tillvä.xt och mykorrhizans rikliga utbild- 

 ning orsakas av samma gynnsamma yttre faktorer.^ 



Dessa faktorer kunna tänkas vara av fysikalisk-kemisk eller av mikro- 

 biologisk art. En planta a med väl utvecklad mykorrhiza skulle kunna 

 vara mera gynnad i vissa avseenden än en i samma association närstående 

 planta /' utan mykorrhiza. 



Det förhällandet, att a och /' stå bredvid varandra i samma associa- 

 tion — eller rättare f d. association — talar för sannolikheten av likfor- 

 mighet i substraten; bevisad är dock ej densamma. En noggran under- 

 sökning av substraten i skilda hänseenden hade varit önskvärd. F"ör när- 

 varande, då man förmodligen endast känner några av de fysikalisk-kemiska 

 och mikrobiologiska faktorer, som påverka växterna, skulle dock genom 

 en sådan en likformighet ej kunna bevisas; endast eventuella olikheter 

 i ett eller annat avseende skulle kunna påvisas. 



Att torvens kemiska beskaftenhet a /;v'ö;v skulle vara olika vid plan- 

 torna a och l>, så att ^plantan med dess svampar skulle ha riklig tillgång 

 till näring, under det att /;-plantan lede brist på sådan, är föga sannolikt. 

 Eventuella olikheter av betydelse i kemiskt avseende torde vara sekundära, 

 orsakade av markens mikroflora. 



Markens struktur kunde tänkas vara mera gynnsam vid plantan d an 

 vid b, t. ex. torven mera lucker vid ci än vid b, sä att syretillförseln bleve 

 större. Emellertid synes ej ensamt syretillförseln på ifrågavarande 

 myrmarker gynna plantan. Det framgår nämligen redan därav, att plan- 



