— 23 — 



hældende, og Vegetationen paa en Skraaning faar følgelig altid efter 

 dennes Stilling en Lysmængde (og dermed ogsaa Varmemængde), som 

 er enten større eller mindre end den, som den plane Flade skulde 

 have. En Skraaning, der vender mod Syd, er gunstigt stillet i denne 

 Henseende og en nordvendende ugunstigt. Dette giver en meget 

 betydelig Forskel i Vegetationens Sammensætning: en sydexponeret 

 Skraaning er rigere paa Blomsterplanter (delvis Hedeplanter), medens 

 en nordexponeret har mere Mos. De Antydninger af Lynghede, 

 som findes paa Øerne, træffes altid paa Syd-Skraaninger ; endvidere 

 er de sydexponerede Hamre (Klippeafsatser) altid de blomster- 

 rigeste. Og der er sikkert ikke nogen Tvivl om, at de sidstnævnte 

 Steder er dem, hvor Plantevæxten har de bedste klimatiske Kaar, 

 og hvor den, naar de edafiske Forhold ogsaa er gode, naar sin 

 højeste Udvikling. 



Denne Forskel paa Nord- og Sydsider, som behandles nærmere 

 i Kapitlet om Plantesamfundene, er jo et Resultat af Sollysets 

 Virken, hvilket vil sige en Kombination af Lysmængde, Varme og 

 den dermed følgende ringere Jordbundsfugtighed ; det er her som 

 overalt i Naturen vanskeligt at holde de enkelte Faktorers Indflydelse 

 ude fra hinanden, da de altid virker sammen. 



2. Edafiske Faktorer, 

 a. Jordbundens Art. Færøernes geologiske Bygning er meget 

 ensartet; thi de er udelukkende byggede af Basalt, hvis næsten 

 vandrette Lag er adskilte af tynde Flader af Tuf og Ler (paa Syderø 

 og Myggenæs findes lidt Kul indlejret i Lerlagene). Imidlertid 

 stammer ogsaa Tuf og Ler fra Basalten, saaledes at man, hvad 

 den kemiske Beskaffenhed angaar, kan holde sig til den alene. I 

 Følge velvillig Meddelelse fra Mag. se. O. B. Bøggild findes der^) 

 en Analyse af færøsk Basalt, efter hvilken den angives at indeholde 

 10,16 pCt. GaO. Uagtet der kun foreligger denne ene Angivelse, 

 mener Mag. Bøggild, at man har Grund til at antage, at omtrentlig 

 denne Mængde vil findes overalt paa Færøerne, da det er den 

 almindelige for Basalter, og Variationen ikke plejer at være stor. 

 Det er jo en betydelig Kalkmængde ^) (almindelig Granit indeholder 

 1— 9pGt. CaO), saa i den Henseende har Planterne ingen Nød. I 

 det hele maa Basalt vist anses som en god Jordbund for Planter, 



*) Durocher i Annales des Mines, 19, 1841. p. 559. 



-) Kalkmængden er vel en af Grundene til, at egentlige Sphagnuvi-Mosev 

 mangler saa at sige fuldstændig paa Færøerne og forøvrigt ogsaa i Island. 



