— 46 — 



petræa, Cerastium Edmondstonii, Epilohium lactifiorum, Saxifraga 

 oppositifolia, S. nivalis, Loiseleuria, Sihbaldia og Silene acatdis; og 

 af disse Arter er 13 fra Gruppe 4, hvilket vil sige, at vi nærmer 

 os Gruppe 3, nemlig de Arter, som findes baade til Fjælds 

 og i Lavlandet. Ser vi nøjere paa denne Gruppe, der udgør 

 omtrent */g (^^/soo) af Floraen, vil det vise sig, at en stor 

 Del af Arterne hører til de paa Færøerne mest udbredte og mest 

 karakteristiske Planter; en Del er egentlig at regne som Fjæld- 

 planter, saaledes af de almindelige følgende 14: Lycopodium alpinum, 

 L. selago, Selaginella, Aira cæspitosa alpina, Epilohium alsinifolium, 

 Koenigia, Oxtjria, Polygoniim viviparum, Salix herbacea, Saxifraga 

 cæspitosa, S. stellaris, Thalictrum alpinum, Sediim rhodiola og 

 S. villosum. Største Parten er Lavlandsarter (tempererede Arter), af 

 hvilke særlig kan nævnes : Blechnum, Agrostis canina, Aira cæspitosa, 

 A. flexuosa, Carex Goodenoughii, Eriophorum polystachyvm, Juncus 

 squarrosus. Nar dus, Scirpus cæspitosus, Alchimilla filicaulis, Carda- 

 mine pratensis, Cochlearia officinalis, Empetrum, Potentilla erecta, 

 Ranunculus acer, Riimex acetosa, Artneria, Plantago maritima, Vac- 

 ciniuin myrtillus, Veronica officinalis og V. serpyllifolia. De fleste 

 at disse er Arter, der er vidt udbredte i alle tempererede og delvis 

 ogsaa i subarktiske Egne paa den nordlige Halvkugle. Disse Arter 

 burde lægges til Lavlandsplanternes Grupper og vilde endnu mere 

 forøge disses numeriske Overvægt. De af Gruppe 3, der egentlig 

 burde regnes som Fjældplanter, vilde noget forøge Fjældplanternes 

 to Grupper, men det, som de især viser, er — som allerede tidligere 

 antydet — , at næsten alle mere udbredte Fjældplanter 

 paa Færøerne ogsaa findes i Lavlandet, med andre Ord, 

 at Færøernes Fjældplanter gennemgaaende ikke har 

 nogen Udbredningsgrænse nedadtil. 



IV. Plantesamfundene. 



I det foregaaende er der forsøgt en Skildring af de ydre Fak- 

 torers Indvirkning paa Vegetationen og af forskellige biologiske 

 Forhold, der kan have Betydning for Planternes Evne til at trives 

 under disse ydre Kaar, samt en Oversigt over Planternes vertikale 

 Fordeling. Ud fra de herved fremkomne Synspunkter skal der nu 



