_ 72 



f. Ex. Myosotis repens (Syderø), Ranunculus fiammula, Juncus 

 supinus og lampocarpiis , Sphagna, Amhlystegium scorpioides og 

 mange andre. Dette Plantesamfund danner Overgangen til de fugtige 

 Kær, som vi dernæst skal behandle; men ved sine to Karakter- 

 Arters fra sædvanlige Kærplanter afvigende Udseende fortjener 

 den sin selvstændige Plads som en Slags Pioner-Vegetation for 

 Kæret, ligesom Rørsumpen er en anden Plonér-Form. Det er 

 Udgangspunkternes Forskelligheder (de rigtige Søer og Tørvehullerne), 

 der betinger de to Associationers forskellige Sammensætning, og 

 først ved den tættere Bevoxning, som Kærformationen giver, for- 

 svinder Forskellen, saa vi ad to Veje naar til samme Resultat. 



g. Kærformationen (Græsmosen). 



Størstepartlen af den vegetationsklædte Del af Færøerne bestaar 

 af Planteformationer paa humussur Bund; efter deres forskellige 

 Vandindhold kan de deles i en Række Samfund, som selvfølgelig 

 gaar ganske jævnt over i hverandre. Det fugtigste er den lige 

 nævnte Sumpformation, der kun er lidet udbredt; dernæst kommer 

 vi til, hvad jeg kalder Kærformation, og sidst til Hede, som dog 

 altid maa benævnes fugtig Hede; den tørre Morbunds Gallunahede 

 findes ikke. 



Kærformationen deler jeg — for det lavere Lands Vands Ved- 

 kommende — i to Underafdelinger efter Fugtighedsgraden i Jord- 

 bunden og dermed følgende Forskellighed i Plantesammensætning, 

 nemlig: 



a. Gyperacé-Sphagnum-Association (Kær). 



/9. Glumiflor-Hylocomium-Association (Hedekær). 



Benævnelserne har til Hensigt at kendetegne de to Samfund 

 baade ved deres karakteristiske Fanerogamer og ved deres Mosser. 

 Mosserne spiller nemlig en stor Rolle i de færøske Plantesamfund 

 og især i dem, der voxer paa humussur Bund. 



De egentlige Kær (G yperacé-Sphagnum -Associationen) 

 findes især i det bølgeformede Landskabs Bølgedale. Hvor der, 

 saaledes som f. Ex. nord for Torshavn, paa den sydlige Halvø 

 af Østerø og i Terrænet mellem Sand og Skopen paa Sandø (sé 

 Fig. 14), er en tydelig Udvikling af smaa isskurede og afrundede 

 Kupler (Rundheller) med Fordybninger imellem, vil man træffe 

 Kærsamfundet i Fordybningernes Bund, for saa vidt som de ikke 

 er vandfyldte hele Aaret rundt. Paa Rundhellernes Sider træffer 

 man den fugtige Hede og paa Toppen ofte en mager Fjældmark 



