I 



— 81 — 



iblandt den færøske Hedeformations Arter. Forøvrigt har allerede 

 A. Blytt (1869, p. 49) givet en Liste over Karakterplanter for 

 „Torvemyrene og Lyngen i de vestligste Egne", af hvis 19 Arter 

 ikke mindre end 14 er almindelige i Færøernes Plantesamfund af 

 lignende Beskaffenhed. Imidlertid er dog vist den vestnorske Kysts 

 Hede mere ren Galhma-Hede end den færøske. Detto er i alt Fald 

 i ret udpræget Grad Tilfældet med Hedeformationen omkring Ler- 

 wick paa Shetland, af hvilken jeg fik et lille Glimt at se under 

 et nogle Timer langt Ophold i 1903. I min Notebog har jeg gjort 

 følgende Optegnelser: „Bølgeformet Højdedrag nord for Byen, Lr- 

 bjærg. Vegetationen her er virkelig Lynghede, hvor Calluna er 

 stærkt dominerende. Ret almindelige er Aira flexuosa, JNardus, 

 Juncus squarrosus, Festuca ovina vivipara, Scirpus cæspitosus og 

 Potentilla erecta, men disse mest i Lavninger; Calluna-Heden er 

 forbavsende ren; paa lidt fugtigere Bund kommer Eriophonim 

 polystachyum til, medens Calluna vedbliver; her er rigelig Sphagnum. 

 Den tørre Lynghede har lidt Grimmia, Dicranmn og Hylocomia; 

 lidt Empetrum findes ogsaa. Endvidere saas noget Cladonia ran- 

 giferina og af andre Indblandingsarter Luzula multif,ora, Carex 

 hinervis og Anthoxanthum. Euphrasiæ sés ikke i Heden, ej heller 

 Erica cinerea eller Vaccinia^ . 



Hvorpaa den Forskellighed beror, som der er mellem den 

 shetlandske, vestnorske — og vi tør vist tilføje den skotske — Hede 

 paa den ene Side og den færøske paa den anden, lader sig næppe 

 afgøre med Vished. Ganske vist er det færøske Klima om mulig 

 endnu mere extremt insulært end de andre nævnte Landes, men For- 

 skellen er kun ringe. En Faktor, der muligvis er af større Betyd- 

 ning, er det geologiske Underlag. I Vest-Norge og paa Shetland er 

 dette for de her behandlede Egnes Vedkommende Urbjærg og saa- 

 ledes ogsaa mangesteds i Skotland (cfr. Smith' s og Lewis's 

 citerede Arbejder), medens det paa Færøerne er Basalt. 



At dog dette alene ikke er det afgørende, sés af, at der i Syd- 

 Island er veludviklet Galluna-Hede (cfr. Ostenfeld 1899, pp. 247—249 

 og Jonsson 1905, p. 43); men her er Klimaet mindre insulært og 

 i alt Fald Vinteren adskillig haardere end paa Færøerne. Frem- 

 hæves kan ogsaa. at det regnfulde Klima og Jordbundens Art 

 bevirker en høj Grad af Fugtighed baade i Luften og Jorden, og 

 at dette sikkerlig spiller en Rolle som medvirkende Aarsag til den 

 færøske Hedes blandede Karakter. 



Hedens Optræden og Forekomst gør absolut det Indtryk paa 



6 



