- 109 — 



adskillige Arter, der særlig træffes i Mostæpper, saaledes først og 

 fremmest Hymenophyllum, endvidere de to Epilohia og Saxifmga 

 stellaris, har dog Vandringsevne. Frugtsætning og Sporedannelse 

 er rigelig. Blomsterne hos de tokimbladede Arter er aabne, oftest 

 hvide Flueblomster, der udvikles ret tidlig paa Aaret (med Undta- 

 gelse af Epilobiernes). 



m. De varme, solbeskinnede Afsatsers Formation, 

 den thermofile Chomofy tformation, bestaar af en stor 

 Mængde Arter, af hvilke jeg kun betragter dem som karakteristiske, 

 der alene paa de gunstig exponerede og gunstig vandede Klippe- 

 afsatser naar deres fulde Udvikling, eller som i alt Fald dér er 

 hyppig forekommende og fremtrædende, medens de paa andre 

 Voxepladser er af underordnet Betydning. Hertil hører de mange 

 (21) Hieracia, alle af Underslægten Archieracium, endvidere Hype- 

 ricum pulchrum, Geranimn silvaticum, Epilobium angustifoliwn og 

 E, montanum, Pohjgala vulgaris Ballii, Aledorolophus groenlandicus, 

 Euhus saxatilis, Angelica silvestris, Draha iticana og Spiræa ulma- 

 ria, samt af enkimbladede Luzula silvatica, Carex ftacca og Festuca 

 rubra planifolia. — De mest iøjnefaldende Arter paa solbeskinnede 

 frodige Hamre er Hieracierne, Luzula og Geranium silvaticum samt 

 den store Festuca. 



Vi træffer imellem disse Arter Former med underjordiske 

 Vandreskud (Epilobiwn angustifolium, Carex flacca og Festuca rubra), 

 andre med overjordiske Ranker {Rubus saxatilis); men de fleste er 

 dog stavnsbundne, saaledes alle Hieracia, Geranium silvaticum, 

 Luzula silvatica o. s. v. Afvigende er den rimeligvis plejocykliske 

 Draba inca?ia og endelig den enaarige Snylteplante Alectorolopkus 

 groenlandicus. — De fleste af Arterne har sydlig Udbredelse, 

 hvad der er i god Overensstemmelse med, at de paa Færøerne har 

 opsøgt de varmeste og gunstigste Steder. Hos nogle er Frugt- 

 sætningen slet, saaledes hos Epilobium angustifolium, der ofte ikke 

 en Gang blomstrer, endvidere delvis hos Biibus saxatilis (sé p. 42) ; 

 men gennemgaaende sætter de dog rigtig godt Frugt. De tokim- 

 bladede er alle Insektbestøvere og nogle med stærkt iøjnefaldende 

 Blomster: Geranium, Alectorolopkus, Polygala, Spiræa o. fl. Der 

 er baade blaa, rød-violette, gule og hvide Farver repræsenterede. 

 De tilsyneladende højest udviklede Insektblomster er dog Hiera- 

 ciernes, om hvilke vi véd, at de sætter Frugt uden Befrugtning i). 



^) Det er ganske ejendommeligt, at der paa Færoerne af Cikoriegruppen kun 

 findes Slægterne Taraxacum, Hieracium og Arten Leontodon autumnale, 

 og alene den sidste er ikke apogam. 



