— 114 — 



bladedes Vedkommende Arter med kraftig og dybtgaaende Rod; 

 de er saaledes vel egnede til at modstaa Vindens Angreb, baade 

 det mere direkte: Løsrivning, og det mere inddirekte: Fjærnelse 

 af den løse Jord omkring Planten. 



Ogsaa i andre Henseender er de tilpassede til at leve under de 

 haarde Kaar; deres ovei-jordiske Dele er lave, saaledes at de byder 

 forholdsvis faa Angrebspunkter for Vinden; dette giver sig Udtryk 

 deri, at Fjældmarksindividerne af en hel Del af Arterne afviger fra det 

 typiske ved deres pygmæagtige Udseende; saaledes er det Tilfældet 

 med Cochlearia, med Ranunculus acer, med Saxifraga cæspitosa og 



Fig. 25. Blomstrende Tue af Silene acaulis fra Glyversnæs paa Strømø. 

 (Efter Foto. af Dr. F. Børgesen). 



S. stellaris, samt i mindre Grad med Armeria, AlchimiUa alpina, 

 Luzula spicata, Aira cæspitosa alpina, Poa alpina vivij^ara, Agro- 

 stis canina og Festuca ovina vivipara. Nogle Arter er Pudeplanter 

 i udpræget Grad (Silene acaulis (sé Fig. 25), Armeria og Saxifraga 

 cæspitosa) ; hos andre træffer vi en nedliggende, mangegrenet Væxt, 

 hvor Grenene danner et mere eller mindre aabent Netværk oven- 

 paa eller delvis tilføget af og begravet i Sandet (Cerastium Edniond- 

 stonii, Arahis petræa, Thymus serpyllum, Saxifraga oppositifolia, 

 samt som noget afvigende Type Salix herhacea). Navnlig denne 

 sidste Væxtform er ejendommelig for den grusede, løse Jord; den 

 minder jo ikke lidt om de Former, som adskillige Planter, f. Ex. 



