— 116 — 



skildrede foran. Vi kan derfor nøjes med nogle faa Bemærkninger 

 og iøvrigt henvise til denne Skildring. 



De mindre vanddrukne Kær paa Fjældene stemmer overens 

 med Hedekærene og danner en jævn Overgang til Grimmiaheden 

 eller til Overgangsformationen mellem Grimmiaheden og Hedekæret. 



Den vigtigste Forskel mellem Fjældkæret og de almindelige Kær 

 er, at Carex pulla paa nogle af Øerne er en hyppig Karakterplante 

 for det første. 



Exempler paa Fjældkær (Eriophorum-Garex-pulla-For- 

 mation): 



1. R eja f, i æld paa Østerø; flade Strækninger paa c. 400 og paa c. 360 M. 

 o. H., nøgen Klippegrund med Fordybninger indtagne af Kærvegetation eller 

 rene Vandpytter. Eriophorum jfolystachyum og Nardus vexler som Karakter- 

 planter, Carex ijulla er almindelig og danner undertiden rene Bevoxninger i 

 flade, vaade Fordybninger; iøvrigt megen Grimmia hypnoides og navnlig mange 

 store Sphagnum-Tuer. Undertiden kan Scirpus cæspitosus være Karakterplante. 



2. Skardet ovenfor Fuglefjord, Østerø, c. 475 M. o. H. En 

 større flad og fugtig Strækning har dels en Hedekær- Vegetation af Na7-diis. Jim- 

 cus squarrosus, Grimmia og pletvis Sdrpus cæspitosus, dels en Kær- Vegetation 

 af Erio2)horwn og Sphagnum; i begge Formationer er Carex pulla almindelig; 

 den danner ogsaa smaa rene Bevoxninger sammen med Carex Goodenoughii. 



Carex pulla er en middelstor Star-Art med udpræget Vandre- 

 evne; den minder i sin Skudbygning og Vandringsmaade om Carex 

 Goodenoughii. 



Fraset denne ene Art, der endda kun er almindelig paa Strømø 

 og Østerø, men mærkelig nok mangler paa Nordreøerne, er Fjæld- 

 kærets Ejendommeligheder i Forhold til Lavlandets Kær af negativ Art. 

 Der er nemlig en ikke ringe Mængde Artei-, som optræder hyppig i 

 de almindelige Kær, men som mangler eller er sjældne i Kærene til 

 Fjælds; dette gælder dog ikke Kærenes egentlige Karakterplanter, 

 men saadanne Arter som Caltha, Narthecium^ EujjJirasia scotica o. a. 



c. Grimmiaheden (Fjældhede). 



Den typiske Grimmiahede bestaar af et blødt, graagrønt (i fugtig 

 Tilstand mere gulgrønt) Tæppe af Grimmia hypnoides, eller sjældnere 

 Grimmia ericoides, i hvilket spredte Blomsterplanter, andre Mosser og 

 Likener bryder Ensformigheden uden dog at falde videre i Øjnene. 

 Saaledes udviklet finder vi Formationen paa de liøjere beliggende 

 Fjældplateauer (ikke under c. 400 M. o. H.), naar ellers Betingel- 

 serne for dens Dannelse er til Stede. De vigtigste af disse er: 

 fladt eller svagt skraanende Terræn , ikke for stor Jordbunds- 

 fugtighed og nogenlunde Beskyttelse mod Stormene. 



