— 122 — 



gøre deres indbyrdes Slægtskab og Udviklingsvejene vil tydelig vise, 

 i iivor høj Grad de er kædede ind i hverandre. Stregerne antyder 

 Slægtskabsforholdene og delvis Udviklingsforholdene, men der skal 

 ingen Hensyn tages til Stregernes Længde, som kun er betinget af 

 Pladsforhold. Hvor der er anbragt Pile, skal dermed antydes 

 Udviklingsretningen. 



4. Fuglebjærgenes Vegetation. 



En speciel Omtale fortjener den Plantevæxt, der findes, hvor 

 de talløse Kolonier af Søfugle: Alkefugle (Alcidæ), Maager 

 {Lams tridactijlus), Skarve {Phalacrocorax) og Havheste {Ftil- 

 marus glacialis) hækker i). Fuglenes skarpe Exkrementer bevirker, 

 at en stor Del Plantearter ikke kan voxe, og paa den anden Side 

 fremmer den rigelige Mængde af kvælstofrige Stoffer visse Arters 

 Trivsel. Det er saaledes paa en Maade en Slags Kultivering af 

 Jorden, der foregaar ved Fuglenes Virksomhed, og jeg stiller derfor 

 ogsaa denne Vegetation som den sidste i Rækken af naturlige 

 Formationer, idet jeg derved tilkendegiver, at den nærmer sig 

 Kulturformationerne. Imidlertid maa den regnes til de førstnævnte, 

 da Kultiveringen blot bestaar i, at den naturlige Bund noget for- 

 andrer Karakter ved Fuglenes Exkrementer, medens der ikke fore- 

 gaar nogen egentlig Behandling af Jorden. 



Fuglebjærgene er ikke let tilgængelige for Mennesker; til at 

 færdes i dem kræves der en Øvelse, som helst maa være erhvervet 

 i Barndommen og holdes vedlige op gennem Aarene, saaledes som 

 det er velkendt fra talrige Fortællinger og Sagn. En fremmed, 

 der kommer til Færøerne paa et kort Sommerbesøg, er ikke i 

 Besiddelse deraf, og dette i Forbindelse med, at den øvrige Vege- 

 tation gav mig nok at tage Vare paa, er Skyld i, at mine Opteg- 

 nelser om Fuglebjærgene er meget faa og ufuldstændige. 



De fleste af de kolonidannende Søfugle har deres Ynglepladser 

 paa de ganske smalle „Hylder" paa de lodrette Fjælde, der vender 

 ud mod Søen; dér sidder de Side om Side i enorme Masser. Paa 

 saadanne Steder er der ikke Tale om nogen videre Vegetation, 

 der staar hist og her en Klippeplante, hvor den har kunnet finde 

 en lille Revne at fæstne sig i. De Planter, der kan træffes her, er 

 de samme som ellers i Klipperevner, særlig i Strandklipper (sé p. 58 

 og 106). Dog er der én Plante, der som vildt voxende udelukkende 



') Sammenlign Afsnittet p. 29. 



