— 127 — 



den Kultur, der i Løbet af den Tid anvendes paa den, bestaar 

 kun i Vedligeholdelse af de regulerede Afløbsforhold, Tilførsel af 

 nogen Natur-Gødning (hvad der naturligvis ogsaa er sket i de første 

 Aar) og regelmæssig Afmejen hver Sommer. 



Dette er Hovedtrækkene af den kultiverede Marks Behandling 

 paa Færøerne; det hører ikke hjemme her at gaa nærmere ind 

 paa det rent landbrugsmæssige eller paa en Værdsættelse af denne 

 Kulturmetode. Vi nøjes med at skildre de Plantesamfund, der 

 fremelskes paa denne Maade. Det vigtigste af dem er Græsengen 

 (Graminéengen), og det er ogsaa det, som er Maalet for Kulturen, 

 thi Korndyrkningen er af ringe Betydning og kan nærmest betragtes 

 som et nødvendigt Gennemgangsled; af nogen større Værdi er 

 Kartoffelavlen og Roekulturen. Det er rimeligst at behandle Græs- 

 engen eller — for at benytte det i Landet gængse Navn — Bøen 

 først, da den er den Kulturformation, der staar nærmest ved de 

 naturlige Formationer, særlig Græslien og Hedekæret. 



a. Bøformationen (Græsengformationen.) 



Det er fem Græsser, som er Karakterplanter for Bøen, nemlig 

 Agrostis vidc/aris, Poa pratensis, Holcus lanatus, Holciis mollis og 

 Anthoxanthmn. Hyppige Indblandings „græs" arter er Festuca rnbra, 

 Agrostis stolonifera, Poa trivialis, Luzida multifiora og Equisetum 

 silvaticum og i fugtigere Bøer Juncus lampocarpiis, Carex Gooden- 

 ougliii og Equisetum palnstre. Af „blomstrende" Urter er der en 

 hel Række; almindelig og karakteristisk er Trifolium repens; som 

 hyppige kan endvidere nævnes: Ranunculiis acer, R. repens (i den 

 yngre og den fugtigere Bø), Bellis perennis, Riimex acetosa, Leon- 

 todon autumnalis, Lychnis flos ciiculi, Alectorolophus minor og 

 Euphrasia horealis. Endelig fortjener nogle mindre hyppige Arter 

 at opregnes, fordi de næsten kun fmdes i Bøen; det er Viccia 

 cracca, Lathyrus pratensis, Myosotis arvensis, M. versicolor. Viola 

 tricolor, Achillea mUlefoUum og Tussilago farfarus. Flere af alle 

 de her nævnte Arter er utvivlsomt indførte af Mennesket, ja det 

 er vel Tilfældet med Hovedparten af dem. Allesammen er de 

 almindelige Planter paa Marker og Enge i det nordlige Mellem- 

 Europa f. Ex. hos os ^), medens ingen af dem har et specielt nor- 

 disk Præsr. 



') Euphrasia horealis danner dog en Undtagelse : men andre Euphrasia- Arier 

 træder i dens Sted. 



