Violaceae. 121 



2. Bladene fra en bredere Spids nedefter jævnt afsmalnede, 

 linieformet-kileformede. Skaftet omtrent dobbelt saa langt 

 som Bladene. Var. med omvendt æ,sformede Blade: var. 

 ohumta (M. et K.;. 0,08—0,20 Juh.^ 1 Moser. Temmelig 

 sjelden. Langbladet S., D. longitolia L. 



23. Fam. Violåceae, Violfamilien. 



Urter med spredte, fjernervede Blade med Axelblade. Blom- 

 sterne enkeltvis, undersædige, iLregelmæssige,_ tvekjonnede, med 5 

 Bægerblade, som ~ved Grunden ere forsynede med nedadrettede 

 Vedhæng, 5, Kronblade, af hvilke de 4 øverste eller bageste ere 

 parvis ens, det femte forskjehig fra de andre og forsynet med 

 Spore, .5 næsten siddende Stovblade, af hvilke de to forreste have 

 et sporeforniet Vedhæng, der rager ned i Kronbladsporen; en 

 3-blade|j l-ramnTet Støvvej med vægstillede Ægstole og med kølle 

 formet Griffel". 'Frugten eh^KapSBl: 



1. ^lola, Viol. 



I. En- eller toaarig. De 4 øvre Kronblade opadréttede; de 3 

 ""liiechsfgl e "KTOUbl ade ved Grunden haarede. De nedre Blade æg- 



hjærteformede, de øvre æg-lancetformede, med snitdelte Axel- 

 blade. Kronbladene forskjelhgfarvede: blaa. gule eller hvide. \ 

 0,06— 0,:-30. Maj-Efteraar. Paa Marker. Meget almindelig. J^ 



Stedmodersblomst, V. tricoior L.' 

 En meget variabel Plante; de vigtigste Former ere: 



1. Kronbladene længere — indtil 2 Gange længere — end Bæger- 

 bladene, blaa, det nedre med en gul Plet ved Grunden 

 eller helt gul med mørke Striber; sjeldnere ere Kronbladene 

 alle gule eller næsten hvide. Paa Marker, f. vuhjdri>^ Koch. . 



2. Kronbladene af Længde med eller kortere end Bægerbladene, 

 de øverste hvide eller gullige, det nederste gult med mørke 

 Striber. Paa Marker. f. arccnsis (Murr.). 



3. Stænglen tildels underjordisk, stærkt grenet, med nedliggende — 

 opstigende Grene. Kronbladene af Længde med eller læn- 

 gere end Bægerbladene, oftest lysblaa. 1 Klitter. 



f. arcndria Sond. 



II. Fleraarig. Kronbladene blaa, sjeldnere hvidhge, de 2 mellemste 

 iKlstal^de, ved Grunden ofte haarede; det nederste Kronblad 

 glat. 



A. Med overjordisk Stængel. Bægerbladene spidse. 



a. Treaxet. Jordstænglen med rosetstillede Blade, fra hvis 

 Hjørner der udgaa overjordiske Stængler med Blomster i 

 Bladhjørnerne; ofte udgaa der tillige Blomster fra Jord- 

 stænglen. 



