Forklaring. 267 



Klase, en forlænget Blomsterstand med stilkede Blomster, af hvilke 



de nederste springe ud først, 

 klattrende kaldes Stængler, som holde sig oprette ved at hefte 



sig til andre Gjenstande ved Hjælp af Hefterødder, Slyngtraade, 



Torne, Borster osv. 

 klokkeform et kaldes et sam bladet Bioster — Bæger eller Krone 



— som fra en svagt indsnøret Midte jævnt udvider sig i en 



hdt udadbøjet Krave. 

 Knapbaand, se: S tovblad. 



Knippe, en kortgrenet Kvast med temmelig kortstilkede Blomster, 

 knippestillet kaldes en Samling Organer, som udgaa omtrent fra 



samme Sted. 

 Knold kaldes dels en opsvulmet Stængel, Stængelknold, dels 



en opsvulmet Rod, Rodknold. 

 Knop, det endnu korte, sammentrængte, uudviklede Skud. 

 Knopskjæl, de nederste, skjælformede, hinde- eller læderagtige 



Blade i en Knop, som indtil Lovspringet, under hvilken de 



falde af, dække og beskytte den øvrige Del af Knoppen, 

 koblet, se: sammensat. 

 Kolbe, et Ax med tyk. kjødet Axe. 



kort haa ret, beklædt med korte, udstaaende, temmelig stive Haar. 

 kransstillet kaldes en Samling af flere end to Organer, som sidde 



i samme Højde omkring et andet Organ; bruges især om Bladene. 

 Krave, se: Blomst. 



Krone, Kronblad, Kronror, se: Blomst, 

 krukkeformet kaldes en sambladet Krone med bugformet udvidet 



Kronrør, som mod Spidsen er indsnøret, og som hærer en 



temmelig lille Krave, 

 krybende kaldes en paa eller i Jorden henstrakt, rodslaaende 



Stængel. 

 Kurv, en kort Blomsterstand (d. v. s. Blomsterne sidde alle i 



samme Højde) med siddende Blomster, af hvilke de yderste 



springe ud først. 

 Kvast, en Blomsterstand, hvis inderste, midterste Blomst springer 



ud først; nedenfor denne udgaa 2 — flere Sidegrene, som hver 



ende i en Blomst; fra disse Sidegrene udgaa atter Sidegrene, 



og saa fremdeles, 

 kølleformet kaldes et Legeme, som fra en smallere Grund hh ver 



jævnt tykkere mod Spidsen. 

 Ian eet formet kaldes et Blad, som er 3 — 4 Gange saa langt som 



bredt, bredest paa Midten og derfra jævnt afsmalnet mod 



begge Ender, 

 lappet, se: delt. 

 Lavblade kaldes de nederste Blade paa en Plante eller et Skud, 



naar de ere forskjellige fra og af en simplere Bygning end de 



efterfølgende Løvblade; de ere i Reglen skjælformede, hinde- 

 eller læderagtige. 



