IV 



Här kommer våren senare och hösten tidigare: tids- 

 skilhiaden uppgår ofta till 12 å 14 dagar ^). Vintern 

 är strängare och mera jemn, och snön ligger också 

 längre. — Hallandsås, såväl till höjd som jordbild- 

 ning olik den öfriga delen af Halland, har också ett 

 klimat, som i allmänhet är dermed olika. Under 

 varma somrar ,då säden på slättlandet lider af torka, 

 står den oskadad och nästan bäst på åsen, och tvert- 

 om, då sommaren är kall, händer det ofta, att säden 

 på åsen ej mognar, utan måste ännu grön afhuggas. 

 I annat fall skulle den skadas af frosten, som under 

 hösten, såväl som om våren förorsakar åkerbrukaren 

 stort men. Och om vintern faller ofta snö på sjelfva 

 åsen, under det att det regnar vid foten af densamma, 

 så att man, när låglandet på våren flera dagar varit 

 fritt från snö, ännu deruppe kan färdas med släde. 



I anseende till jordmånens beskaffenhet företer 

 Södra Halland en stor omvexling. Kalk, s. k. grus- 

 kalk, med lemningar af sjödjur linnes, men endast på 

 en ganska inskränkt lokal, nemligen i sluttningen af 

 Hallandsås vid Gropmöllau i Karups Socken. Leran, 

 merändels blålera, lin och plastisk samt derigenom 

 tjenlig ej mindre för verkstaden än för åkerbruket, 

 finner man än liggande helt nära i dagen, än åter på 

 större eller mindre djup under myllan. Ställen före- 

 komma, der lerlagren antaga en mägtighet af 20 till 

 30 fot. Uti de trakter, som ligga aflägsnade från 

 hafskusten, antingen saknas leran, såsom i Hishults, 

 Kuäreds och Breareds Socknar, eller ock finnes den, 

 men då merändels gul och oftast sandblaudad *). — 



') De här forekommande sifferuiipgifter äro hämtade från 

 Bexell: Hallands Historia och Beskrifning sid. 378 i l:sta del. 



') Bexell lemnar i Hallands Historia och Beskrifning l:sta 

 delen sidd. 342—34:9 en vidlj^ftig förteckning på de ställen der 

 leran uppträder. 



