u 



G. E. Sm. utan äfvcn F. spathidata Presl, som synes 

 blott vara eii sydligare form. Som svensk är denna art 

 sällsynt, då den blott förekommer i Skåne, särdeles dess 

 sydvestra del, och sälls. i Halland (Hasslöf enl. Theorin 

 1. c). För öfrigt |är den utbredd öfver hela Europa, ut- 

 om Norge, Finland och nordliga Ryssland, och är ymnig 

 i södra Europa. Artens östra gräns går öfver mellersta 

 och södra Ryssland till Taurien och kaukas iska provin- 

 serna. ^) Utom Europa är den uppgifven för Cypern och 

 Persien. Förekommer såväl i Danmark som på södra si- 

 dan om Östersjön temligen allmän, äfvensom på Bornholm, 

 men saknas redan i Preussen och är i ryska östersjöpro- 

 vinserna blott funnen en gång vid Mitau, förmodligen till- 

 fälhg. 



Liula Britanica L. Skåne och Halland sparsam, 

 allmännare på Öland och Gottiand. Denna art har en 

 vidsträckt utbredning öfver de östra delarne af gamla verl- 

 den. Den förekommer i hela Sibirien, Daurie n, Songorer- 

 nas land, Persien, Cypern, europeiska Turkiet, Grekland, 

 kaukasiska provinserna, södra och mellersta Ryssland, 

 Siebenbiirgen, Galicien och Bukowina, Ungern, Kroatien, 

 Dalmatien, Italien (norra och mellersta delen), Tyskland 

 och Schweiz, Frankrike (förnämligast i östra delen), Bel- 

 gien, Nederländerna, Danmark (utom norra Jylland). På 

 hela södra och östra sidan om Östersjön, ända till Inger- 

 manland, men saknas på Bornholm och Ösel. 



JPulicaria vulgaris Gcertn. Skåne, Halland, Blekin- 



*) När jag här, som öfverallt i denna afhandling-, upptager 

 kaukasiska provinserna i europeiska Floran, så följer jag Ledebour, 

 som i Fl. ross. förenar dessa provinser med det europ. Ryssland 

 under namnet Rossia cisuralensis, en förening, som synes fullkom- 

 ligt rättfärdigad genom den stora öfverensstämmelse, de i sin 

 växtlighet visa med södra Europa. Att jag upptager Slesvig i 

 danska Floran, men deremot oftast afskiljer Bornholm, torde ej 

 behöfva någon förklaring. 



