IL 



rör lösande af den uppgift, jag i det föregående åta- 

 git mig, torde det vara lämpligast att först gifva en öf- 

 versigt af de i fråga varande växternas geografiska ut- 

 bredning, hvarefter jag under III. skall söka draga resul- 

 taterna af de sålunda erhållna facta. 



Cineraria paUcstris L. Skåne ymnig, samt på en- 

 staka ställen i Halland, Vestergöthland, Blekinge, Små- 

 land, Öland. Denna art har :en vidsträckt utbredning i 

 hela Sibirien, äfven dess arktiska delar, samt förekorofmer 

 äfven i nordvestra Amerika. I Europa finnes den i sö- 

 dra och mellersta Ryssland, Siebenbiirgen, Galicien och 

 Bukowina, Ungern, Österrike, Böhmen, norra Tyskland, 

 Danmark (allmän), England (sparsam), Nederländerna, Bel- 

 gien, Frankrike (Artois, Orléanais). Den är äfven upp- 

 gifven för ett ställe i Spanien af en äldre författare (Asso), 

 men Willkomm och Lange anse, att dermed menas C. 

 spathulifolia Gm. Den förekommer på hela södra sidan 

 om Östersjön ymnigt, äfvensom på Bornholm, men är på 

 östra sparsam och upphör att växa i Lifland. Saknas på 

 Ösel. 



Senecio paludosus L. Skåne *). Denna arts östligaste 

 växtställe är Sib. altaica och Si b. uralensis, der den går 

 ända upp till 66^ n. br. Den förekommer vidare i sö- 

 dra och mellersta Ryssland, Siebenbiirgen, Galicien, Un- 



Uppgiften om dess förekomst i Halland grundar sig på ett 

 misstag. Jfr. Theorin, Växtgeogr. skildr. af Södra Halland. Akad. 

 afh. Lund 1865. 



