Unitariernas åsigt vara den mest vetenskapliga, ty den sö- 

 ker att från en enda synpunkt betrakta alla de otaliga 

 skiftande företeelserna i växternas utbredning. Utgående 

 från denna åsigt skall jag i det följande undersöka ett 

 antal växter, som för södra Sveriges vegetation äro sär- 

 deles utmärkande. 



Det är numera ett obestridligt factum, att hela Sve- 

 riges, liksom hela norra Europas Flora har invandrat ef- 

 ter istiden. Det uppstår då den frågan: hvarifrån hafva 

 de svenska växterna utgått? och på hvad väg hafva de 

 hit inkommit? Det är till denna frågas besvarande, jag i 

 det följande skall söka lemna några bidrag. Det följer af sig 

 sjelf, att vi i denna sak få nöja oss med blotta sannolik- 

 heter, ty den tid, då denna invandring försiggick, ligger, åt- 

 minstone till större delen, säkert långt bortom all historia. 

 I allmänhet torde man dock kunna antaga, att den region, 

 der en växt uppträder i största ymnighet och mångformig- 

 het och der det största antalet af närbeslägtade arter före- 

 kommer, är dess ursprungliga hem. Och vid bestämman- 

 det deraf skall också hufvudsaklig vigt fästas vid dessa 

 punkter. Jag skall vidare följa hvarje arts utbredning öf- 

 ver jorden och på detta sätt söka utleta, på hvad väg 

 den invandrat till Skandinavien. 



De arter, som till undersökning skola upptagas, äro 

 följande : 



Cineraria pdlustris L. 

 Senecio paludosus L. 



„ erucifolins L. 

 Helichrysum arenarmm DC. 

 Filago cjermanica L. 

 Imda Britannica L. 

 Ptäicaria vulgaris Gcertn. 

 Bellis perennis L. 

 Petasites officinalis Mönch. 



Pctasites spiiria Reich, 

 Cirsium oleracetim Scop. 

 Cichorium Intyhus L. 

 Sonclius xmhtster L. 

 Picris liieracioides L. 

 Crepis hiennis L. 

 Hypoclioeris radicata L. 

 „ glahra L. 



Arnoseris pusilla Gcertn. 



