K; (137) 



víifijy I'. Han/uetii (traf. Min- 

 den val(')színúség szerint a 

 Aleclvedjak heg^^en Hirc emlí- 

 tette P. Hacquetii sem eg3'éb, 

 mint a 1\ Hoermamiiana. 



A Risnyák-hegyröl Boubás 

 az Akad. Értesítőben 1S82. 

 9 — 10. old.) Pedicularis Hac- 

 q/ietii var. axilli/iordt emlit, 

 melynél «a virágzat a nagy 

 levelek miatt, a melyeknek hó- 

 naljából a virágok erednek, 

 úgvszólván felbomlott» (1. Ö. 

 B^Z. 1882, 171. 0.). Tény az, 

 hogy a I\ Hoermanniana-íiak 

 virágzata gazdagon leveles, s 

 nagyon valószínű, hogy Borbás 

 is a F. Hoennanniaiia-'í vagy 

 annak ziláltabb virágzata pél- 

 dáit értette a var. axilli- 

 jiora alatt. A Risnyák s a Suez- 

 nik hegyeken u. i. csak ez a 

 faj terem. 



Bárhogyan áll a dolog, az 

 új nomenklatúra szabályok ér- 

 telmében a BoRBÁs-féle névnek 

 mint fajnévnek még akkor sem 

 volna elsőbbsége, ha a jelen- 

 leg megközelíthetetlen herbá- 

 riumának példái beigazolnák 

 azt, hogy ő is az épcsészés Fe- 

 diciilarls Hoeimannia-t, találta 

 s nevezte el var. axiUi flora-nak. 



Keleh, können also nicht zu 

 F. Hacqaetii Graf sondern nur 

 zu P. Hoermanniona gehören ; 

 zweifellos ist auch die vom 

 nahen Berge Medvéd jak von 

 HiRc angegebene Pflanze zu 

 P. Hoermanniana Maly zu 

 ziehen. 



Vom Berge Risnyák wird von 

 BoRBÁs in Akad. Értesítő 1882. 

 p. 9 — 10 eine Var. axilUfiora 

 der P. Hacquetii erwähnt, bei 

 welcher «die Inflorescenz wegen 

 der grossen Blätter, aus deren 

 Achseln die Blüten entspries- 

 sen, sozusagen aufgelöst ist» 

 (vgl. Ö. B. Z. 1882. p. 171.). 

 Die Inflorescenz der F. Hoer- 

 manniana ist tatsächlich stark 

 beblättert, und es ist sehr wahr- 

 scheinlich, dass BoRBvs unter 

 seiner ^'ar. axilliflora die 1\ 

 Hoermamiiana verstanden hat. 

 Auf den Bergen Risnyák und 

 Sneznik wächst eben keine an- 

 dere Art dieser Gruppe. 



Aus BoRBÁs's unzulängUcher 

 Diagnose, in welcher das wich- 

 tige Merkmal der Kelchform 

 gar nicht erwähnt wird, lässt 

 sich F. Hoermanniana nicht 

 erkennen und sollten seine jetzt 

 unzugänglichen Originale auch 

 die Identität beider beweisen, 

 gebührt seinem Namen nach 

 den neuen wiener Regeln keine 

 Priorität. 



11. Hypochaeris illyrica 



M.\Lv in Glasnik Sem. Mus. u. Bosn. i Herceg. XMII. 190(5 

 4. p. 447. 



1905. év augusztus havában 

 a \>lebit hegység «Stirovac» 

 nevíi hegyének ritka növények- 

 ben bővelkedő köves lejtőin 

 kb. 1500 -IGOO m. t. n. feletti 

 magasságban egy feltűnő Hypo- 



Im August 1905 traf ich auf 

 den Pflanzenreichen steinigen 

 Abhängen des Berges «Stiro- 

 vac» im \'elebit-(iebirge in einer 

 Höhe von cca. 1500—1600 m. 

 ü. d. ]\I. eine auffallende Hi/jio- 



