(132) 11 



tom nézetüket, hogy a «latifo- 

 liay> \\\'. faj-név a régebbi P. 

 latifolium (M. B. ISOa siib Se- 

 lino) DC. 18H0 név miatt meg 

 nem tartliató, liogy a qiiarne- 

 rói növény teliát P. crassifo- 

 liiim Hal. et Zahliír. nevén 

 szólítandó. 



Megjegyzem, hogj' Halácsy 

 dl", barátom egy látogatása al- 

 kalmával a neki bemutatott 

 növényben íelismerte saját fa- 

 ját, így tehát úgy szólván ere- 

 deti példákkal rendelkezem. 



A magyar korona országai- 

 nak területén először 1904 

 szept. hó 2l-én bukkantam reá, 

 midőn Fiúméból elindulva Cos- 

 trena felé, majd onnan le- 

 szállva a buccari-i öbölbe, ez 

 öbölnek nyugoti partján levő 

 sziklákon s a parti kövek kö- 

 zött kaptam ismét e hatalmas, 

 szép ernyöst, mel}^ egygyel 

 szaporítja hazánk területéről 

 ismert u. n. «jó fajok» számát. 



beipflichten, muss aber den 

 beiden gen. Herren auch darin 

 beistimmen, dass der Species- 

 name <.dati fölirt» Xiv. wegen 

 des älteren P. latifolium (Sl. 

 B. 1808 sub SelÍ7io) DC. 1830, 

 nicht anwendbar ist, dass also 

 die Quarnero- Pflanze P. cra><!<i- 

 folium Hal. et Zahlbh. zu nen- 

 nen ist. 



Ich bemerke nebenbei, dass 

 Freund v. Halácsy gelegenthch 

 eines Besuches die ihm vorge- 

 legte Pflanze als seine neue 

 Art anerkannt und etiquettiert 

 hat, dass ich also auf diese 

 Weise quasi über Originalien 

 verfüge. 



Auf dem Gebiete der unga- 

 rischen Krone traf ich diese 

 Pflanze zum ersten Male am 

 21. September 1904, als ich 

 von Fiume über Costrena in 

 die Bucht von Buccari abstieg 

 und am westlichen Ufer dieser 

 Bucht zwischen Strandfelsen 

 abermals diese stattliche und 

 schöne Doldenpflanze erblickte, 

 welche also die Zahl der aus 

 unserem Lande bekannten sog. 

 «guten» Arten um eine ver- 

 mehrt. 



9. Libanotis intermedia. 



RupR. Diatr. Petrop. 1845 p. 53. Flora ingrica (1860) p. 445. 

 L. sibirica C. A. Mey., Koch Synopsis et auct. plur. non L. (sub 

 Athamanta; — L. Kocliii Sdik. in M. X. L. IX. (1885) 21. 



1905. év őszén 3 óra liosz- 

 szat botanizáltam Szepesme- 

 gyében a Dunajec folyónak 

 pienini áttörésében. A teljes 

 virágában levő Leucanthemum 

 Zanadskyi Herb. [L, sibiricum 

 DC.) fehér s halvány rózsa- 

 szín, sőt bíborpiros virágjának 

 ezrei ilyenkor valóságos díszei 

 e vadregényes völgynek; a bő- 



im Herbst 1905 hatte ich 

 Gelegenheit, 3 Stunden lang im 

 Pieninen-Durchbruch des Flus- 

 ses Dunajec im Comitate Sze- 

 pes zu botanisieren. Tausende 

 von Blüten des Leucanthemum 

 Zauadshyi Herb. (L. sibiricum 

 D. C.) vom reinen Weiss bis 

 Rosenrot ja Purpurrot bilden 

 zu dieser Zeit den herrlichsten 



