a27) 



^Megjegyzem, hogx' nem a 

 katonai térképen ( l : 75.000 Z. 

 28 col. XIII) «Malovan»-nak 

 jelzett heg3^ről van itt szó, me- 

 lyet a Likában Badanynak (a 

 katonai térkép «Badany» nevű 

 begyét meg «Stirovac»-nak) 

 bivnak, banem arról a begy- 

 ről, melyet az odavalók szólí- 

 tanak e néven ; ez pedig egy 

 a Vaganski \'^rb s a Sveto 

 Brdo között fekvő begycsúcs. 



VisiA?ji-nak a Flora dalma- 

 tica i. b. a Saxifroga miiscoí- 

 des-nek Dalmácziában való elő- 

 fordulására vonatkozó adata, 

 mely éppen MALv-nak a Malo- 

 vanou szedett növényére tá- 

 maszkodik, kétségtelenül a Ä 

 preii)á-Y2i. vonatkozik. 



Szintúgy bizonyos az is, bogy 

 Schlosser és Vükotikovic Saxi- 

 frcuja (.(.sedoídes^^-e, melyet a 

 Velebiten említenek, nem egj^éb, 

 mint a -S. prenja. 



Sem Dalmácziában, sem Hor- 

 vátországban nem terem sem 

 S. muscoides. sem S. sedoides ; 

 mindkettőt ott a S. prenja be- 

 lyettesíti. 



Pflanze auch auf dem Ostal)- 

 bange dieses Berges, also auf 

 croatiscbem Boden vorfindet, 

 leb bemerke, dass es sieb bier 

 nicbt um den auf der General- 

 stabskarte (1 : 75000 Z. 28 Col. 

 XIII) als «Malovan» bezeieb- 

 neten Berg bandelt, welcben 

 die Likaner «Badany w nennen 

 (der «Badany» der Gen. St. 

 Karte beisst dort «Stirovac«), 

 sondern um eine Spitze, welche 

 zwischen dem A'aganski Vrb 

 und dem Sveto Brdo liegt. 



Die Angabe Visiaxi's über 

 das Vorkommen von Saxifraga 

 iciniiscoides» in Dalmatien, wel- 

 che sich eben auf die M*ly- 

 schen Exemplare vom Malovan 

 stützt, bezieht sich zweifellos 

 auf S. prenja. die vom Velebit 

 von Schlosser u. Vukotixovic 

 angegebene (.uS.sedoidesn bezieht 

 sich auch sicher auf diese Art, 

 da weder in Dalmatien, noch 

 in Croatien S. muscoides oder 

 S. sedoides vorkommt, und 

 beide dort durch S. pn-enja 

 Beck vertreten sind. 



WiLLD. in 

 (1813) p. 291. 



A tauriai s a Balkán-félszi- 

 get verőfényes, köves lejtőin 

 elterjedt e szép fajt, melj^et 

 feltűnő nagy csészéjén neműé- 

 hez a 1\ pilosá-tó\ s többi ro- 

 konától megkülönböztetni, 1895. 

 év június hó 15-ón fedeztem 

 fel hazai területen, még pedig 

 Orsova alatt, a román határt 

 képező Vodica pataknak jobb 

 partján. 



5. Potentilla taurica 



Magáz, der Ges. Naturf. P'reunde. Berlin \U. 



Diese auf sonnigen, steinigen 

 Abhängen der taurischen und 

 der Balkanhalbinsel verbreitete 

 schöne Art, welche durch die 

 auffallend grossen Kelche von 

 P, pilüsa \V, und den übrigen 

 \'erwandten leicht zu unter- 

 scheiden ist, traf ich am 15. 

 Juni 1895 auf ungarischen Ge- 

 biet u. zw, unterhalb Orsova 

 am rechten Ufer des die ru- 



