(124) 3 



Karszt Sneznik nevű hegyének 

 köves cserjés heWein. 



E fajnak vagy alfajnak leg- 

 régibb neve voltaképen a Ca- 

 rex echiriata Muhií. fProdr. 

 Florae Gött. 1770, 70. old.) 

 lenne, mert Murray eredeti 

 példája, melyet a British Mii- 

 seumban őriznek, nem egyéb, 

 mint a Carex Pairaei-uBk sze- 

 gényvirágú példája (1. KüGKEN- 

 THAL Alig. bot. Zeit. 1905, 3. 

 sz.). Murray eredeti h irása oly 

 tökéletlen, hogy a botanikusok 

 tudvalevőleg hosszú időn át a 

 Carex stelhilata GooD.-ot vél- 

 ték benne fehsmerni, a mi most 

 tévedésnek bizonvult. 



1904 auf steinigen buschigen 

 Abhängen des Berges Sneznik 

 im liburnischen Karst. 



Der älteste Name dieser Art 

 wäre eigentlich Carex echinala 

 Murr. (Prodr. Flor. gött. 1770, 

 p. 76) da das im British Mu- 

 seum vorfindliche Originalexem- 

 plar ^Iurray's ein armblühiges 

 Exemplar von Carex Fairaei 

 ist (Vgl. Kückenthal Allg. Bot. 

 Zeit. 1905 No. 3). 



Die Originaldiagnose Mur- 

 ray's ist so unvollkommen, dass 

 sie die Botaniker bekanntlich 

 lange Zeit hindurch auf Carex 

 stdlidala Good. zu beziehen 

 müssen glaubten, was sich 

 nunmehr als ein Irrtum erwie- 

 sen hat. 



3. Carex Chaberti 



F. Schultz in «Flora» LIV, 



A horvát tengerpart köves, 

 bokros helyein, a kövek között 

 felgyülemlő vörös földön így 

 Fiume, Martinsíica és Portoré 

 vidékén a Carex <.<.divi(hay) alak- 

 körébe tartozó Carex Chaherti 

 F. Schultz nem ritka. Ezen 

 fajt vagy alfajt a Flora exsic- 

 cata Austro-Hungarica 1056. 

 sz. a tévesen adták ki Carex 

 Linkii Schkuhr néven. A neve- 

 zett helyeken, valamint Isztriá- 

 ban (Abbázia, Pola) s Dalmá- 

 cziában (Ragusa ! ) előforduló 

 alakja az északibb alaktól kissé 

 hosszabb, halványabb színű vi- 

 rágzatában, valamint rövidebb 

 (4 mm. hosszú) halványzöld, 

 fényes termésében, melynek 

 csőre a szélén kevésbbé' érdes^, 

 némileg eltér (forma : quarne- 

 rensis), a min csodálkozni nem 

 lehet, mert e növény itt egé- 

 szen más éghajlati viszonyok 



(1871) p. 21. 



An steinigen buschigen Ab- 

 hängen der croatischen Küste 

 insbesondere auf der zwischen 

 den Steinen sich ansammelnden 

 «terra rossa» bei Fiume, Mar- 

 tinscica u. Portoré ist die in 

 den Formenki'eis der Carex 

 (idiviäsa'iy gehörende Carex 

 Chaherti F. Schultz nicht sel- 

 ten. Diese Art oder Unterart 

 wurde in der Flora exsiccata 

 Austro-Hungarica s. No. 1056 

 irrtümlicher Weise als v^Carex 

 Linien Schkuhr » ausgegeben. 



Die an den angegebenen Or- 

 ten, ferner in Istrien (Abbázia, 

 Pola) u. in Dalmatien (Ragusa !) 

 auftretende Form ist von der 

 nördlicheren durch etwas län- 

 gere, bleichere Inflorescenz, et- 

 was küi'zere (4 mm. lange) 

 blassgrüne, glänzende Früchte, 

 deren Schnabel am Rande we- 

 niger rauh ist, verschieden 



